СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38200
тел. (05341) 9 17 39,e-mail: inbox@sm.pl.court.gov.ua, web: https://sm.pl.court.gov.ua
ідентифікаційний код 02886143 

Справа №547/1117/25
Провадження №2-а/547/1/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року с-ще Семенівка Полтавська область 

Семенівський районний суд Полтавської області, головуючий суддя В.Ф.Харченко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови № R148276 від 29.10.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОПИС
1.04.11.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Семенівського районного суду Полтавської області до відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначив, що відповідач постановою № R148276 від 29.10.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі спірна постанова) притягнув позивача до адміністративної відповідальності за не прибуття за викликом до ТЦК та СП у строк і місце, зазначені в повістці, та наклав адміністративне стягнення штраф 17000,00 грн.
2.В обґрунтування позову вказано, що
2.1.Позивач 10.05.2024 виїхав за межі України до Республіки Румунія. Після цього через електронний кабінет неодноразово уточнював облікові дані про фактичну адресу проживання: АДРЕСА_1 . 
2.2.Але відповідач проігнорував факт перебування позивача за кордоном та повістка із викликом до ТЦК та СП була направлена за місцем реєстрації позивача: АДРЕСА_2 , а не за місцем його проживання у Румунії. У зв`язку із законним перебуванням за межами України позивач не отримував повістки.
2.3.Розгляд справи про адміністративне правопорушення є неможливим без належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
3.Позивач не скоював відповідне правопорушення, тому постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
РУХ СПРАВИ
4.10.11.2025 справа передана за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області через відсутність доказів зареєстрованого місця проживання позивача у межах територіальної юрисдикції Семенівського районного суду Полтавської області.
5.01.12.2025 справа передана за підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області. Суд ініціативно відшукав зареєстроване місце проживання позивача.
6.11.02.2026 справа передана за підсудністю до Семенівського районного суду Полтавської області.
7.19.03.2026 відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні); визначено строк для складення відзиву на позов 8 днів з дня отримання копії ухвали суду.
Відповідач отримав у свій електронний кабінет копії позовної заяви з додатками, копію ухвали суду, повідомлення суду 20.03.2026 і 21.03.2026.
7.1.Відповідач у визначений в ухвалі суду 8-денний строк відзиву/пояснень на позов не надав. 
На дату ухвалення рішення суд не отримував жодних документів від відповідача.
МОТИВИ
8.Згідно спірної постанови відповідача від 19.10.2025 ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, визначені у повістці (ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Цим ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 2101 КУпАП.
9.Ч. 3 ст. 2101 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчині в особливий період.
9.1.Отже диспозиція ч. 3 ст. 2101 КУпАП є банкетною і тому спірна постанова потребує посилання на чітке положення і назву нормативно-правого акту, який порушено особою на яку накладено адміністративне стягнення.
9.2.Натомість спірна постанова вказує на статтю 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" без вказання на її статтю і частину, яку порушив позивач, а також не містить вказівки на строк і місце необхідної явки за викликом до відповідача.
10.Підставою для винесення постанови вказано на надходження 29.10.2025 заяви через електронний кабінет призовника про не оспорення позивачем порушення.
10.1.Однак додатки до спірної постанови відсутні.
10.2.Повістка, на яку вказує спірна постанова і отримання якої заперечує позивач, відсутня у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Також її не надано відповідачем до суду.
11.Пункт 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначив, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
12.Витяг із застосунку Резерв+ щодо позивача ОСОБА_1 від 30.10.2025 свідчить, що дані уточнено вчасно 14.10.2025, адреса проживання: АДРЕСА_3 . 
13.Отже із 14.10.2025 відповідач був обізнаний про адресу проживання позивача, яка є відмінною від адреси зареєстрованого місця проживання відповідача.
14.Відтак суд погоджується з доводом позову про відсутність належного повідомлення відповідачем позивача про необхідність явки до позивача. 
Відсутність у спірній постанові вказівки на дату, місце і час виклику не має наступного значення у справі.
15.Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
17.Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
17.1.Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.
18.Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
19.Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
20.Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
21.Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
22.Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
22.1.Згадані положення КУпАП поширюються на відповідача-орган ТЦК та СП і винесену ним спірну постанову.
22.1.1.Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
23.Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення.
24.В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС).
25.Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
26.Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
27.Відповідно до статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
27.1.1.Суд наголошує, що обов`язок доведення вини позивача, у т.ч. події і складу адміністративного правопорушення, закон покладає саме на відповідача.
Також саме на відповідача покладено процесуальний обов`язок доведення правомірності винесення ним спірної постанови.
27.1.Натомість жодних доказів правомірності винесення відповідачем спірної постанови відповідач до суду не надав, у т.ч. не склав відзив на позов і не надав копії відповідної повістки і доказів її отримання позивачем.
28.Відповідно до ст. 76 КАС достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
29.Ураховуючи зазначене суд робить висновок, що відповідачем не доведено правомірності винесення спірної постанови; відповідачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення складеної ним спірної постанови щодо позивача (ст.ст. 2, 72-77, 79 КАС).
30.Відтак будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача, події і складу адміністративного правопорушення трактуються на його користь.
30.1.1.Ураховуючи зазначене суд задовольняє позов повністю та відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС скасовує спірну постанову і закриває справу про адміністративне правопорушення.
31.Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС стягнути на користь позивача 605,60 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 72-77, 79, 286, 292-293, 295-297 КАС, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити позов повністю.
Скасувати постанову № R148276 від 29.10.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 накладено штраф 17000,00 грн, і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 605,60 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.
Повне рішення складене 06.04.2026.

Суддя      Віктор ХАРЧЕНКО