Кагарлицький районний суд Київської області 
_____________________________________________________________________________
24.02.2026 	Справа №: 368/65/26	

провадження 3/368/85/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2026 року м.Кагарлик	  	

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Кириченко В.І., з участю прокурора Вдовенко Л.М., розглянувши справу, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Київській області ДСР Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя – АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
встановив :
Наказом управління державної казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області Державної казначейської служби України від 08.05.2023 №03-ос «Про прийняття ОСОБА_1 » останню було прийнято на посаду головного спеціаліста відділу звітності та бухгалтерського обліку управління Державної казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада головного спеціаліста відділу звітності та бухгалтерського обліку управління Державної казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області відноситься до категорії «В» посад державної служби.
Отже, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу звітності та бухгалтерського обліку управління Державної казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області, була державним службовцем категорії «В».
Відповідно до особової картки ОСОБА_1 , остання ознайомлена з вимогами та обмеженнями, встановленими Законом №1700-VII.
Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, була належним чином попереджена про встановлені Законом №1700-VII вимоги та обмеження.
Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом №1700-
Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Отже ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, була суб`єктом, на якого поширювалась дія Закону №1700-VII та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов ’язаних з корупцією.
Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону №1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно наказу управління державної казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області Головного управління державної казначейської служби України Київської області від 31.07.2023 №16-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » останню з 08.08.2023 звільнено із займаної посади за угодою сторін.
У відповідності до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384 від 20.09.2023 (далі Закон №3384-ІХ), який набрав чинності 12.10.2023. Таким чином, з
12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.
Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-УІІ визначено, що особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону №1700-УІІ НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону№1700-УІІ.
Відповідно до підпункту пп. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстру) відповідно до Закону №1700-VII, крім декларації кандидата на посаду.
Проте, Законом №3384-ІХ внесені зміни до деяких Законів України, а саме: пункт 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-УІІ викладено у такій редакції:
«установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше».
Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, що має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію при звільненні за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, упродовж часу з 00:00 год. 12.10.2023 (з дня набрання чинності Закону №3384-РО по 23:59 год. 31.01.2024.
01.02.2024 в 00:00 год. ОСОБА_1 порушила порядок, передбачений абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII.
Отже, ОСОБА_1 , будучи звільненою 08.08.2023 з займаної посади та припинивши державну службу, мала подати декларацію суб ’єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 09.08.2023 по 01.02.2024.
Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https ://portal.nazk. gov.ua), декларацію при звільнені за період, неохоплений попередньо поданими деклараціями, ОСОБА_1 подала лише 29.03.2024 о 20 год. 55 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в ч.І ст. З цього закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, -
тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до послідовності дій користувача ОСОБА_1 в Реєстрі встановлено, що з метою подачі декларації при звільнені вона 29.03.2024 (вже після відведеного законодавством терміну) зайшла до нього, а також цього ж дня здійснила подачу своєї декларації, тобто несвоєчасно.
Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону №1700-VII, у тому числі вимог його статті 45.
ОСОБА_1 , обіймаючи по 08.08.2023 посаду головного спеціаліста відділу звітності та бухгалтерського обліку Управління Державної казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-УІІ та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-УІІ, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 та пп. 27 розділу XIII Закону №1700-УІІ, несвоєчасно 29.03.2024, без поважних причин, подала декларацію при звільнені особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період (з 01.01.2023 по 08.08.2023) неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала в повному обсязі та просила застосувати до неї ст. 22 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого правопорушення, так як це не ставить великої суспільної небезпеки, обмежитись усним зауваженням, оскільки порушення було вчинене вперше, та відсутні докази наявності в моїх діях умисно приховати чи свідомо внести до декларації недостовірні відомості.
Прокурор Вдовенко Л.М. в судовому засіданні вважала, що слід притягнути до адміністративної відповідальності на накласти стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.
Згідно із ч. 1ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не своєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обставини правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються також зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами, а саме: протоколом №4268 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП; Витяг послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 (дата реєстрації:22.03.2018 року); пояснення ОСОБА_1 від 17.11.2025 року; копія Наказу Управління державної Казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області про прийняття на роботу ОСОБА_1 ; копія повідомлення Управління державної Казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області про подання декларації; копія Наказу Управління державної Казначейської служби України у Кагарлицькому районі Київської області про звільнення з роботи ОСОБА_1 ; копією особової картки державного службовця №39.
Вислухавши думку учасників судового засідання, пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. 
Приміткою також передбачено, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.
Вказане правопорушення є малозначним , що суд вбачає з слідуючих обставин . ОСОБА_1 обіймала посаду у зв`язку з якою притягується до адміністративної відповідальності по ст.172-6 КУпАП три місяці, що є незначним періодом роботи на вказаній державній службі та звільнена з займаної посади за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України. Вона своєчасно 13.02.2024 року подала щорічну декларацію особи , уповноваженої на виконання функцій держави за 2023 рік яку зобов`язана була подати до 31 березня 2024 року і вказана декларація охоплює період за який подано декларацію при звільненні 29.03.2024 року, а тому фактично прострочення подання декларації при звільненні складає лічені дні . Відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, дані про особу, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі і за корупційні правопорушення, свою провину визнала повністю, сприяла встановленню істини у справі, наміру приховувати свій майновий стан не мала, на даний час у вчиненому щиро кається . Із врахуванням встановленого, суд в даній справі вважає доцільним, згідно ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Провадження по справі - закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 24, 33-38, 172-6, 221, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та в силу малозначності вчиненого правопорушення звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі - закрити.
Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.І. Кириченко