Справа № 468/121/26
2/468/425/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
56101 Миколаївська область м. Баштанка вул. Полтавська 43

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

03.04.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Зарванської Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу № 468/121/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 03.03.2025 року був укладений кредитний договір № 526807-КС-001, за яким кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 50 000 грн.
Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання, то за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 112 207,05 грн., з яких 43 795,24 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 42 613,23 грн. – заборгованість за процентами, 24 518,20 грн. – проценти за ст. 625 ЦК України, 1280,38 грн – комісії, яку позивач просив стягнути на свою користь.
В тексті позову позивач заявив про розгляд справи за відсутності його представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. 
З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; довідку про стан заборгованості; копію паспорту споживчого кредиту від 03.03.2025 року; копію договору про надання кредиту № 526807-КС-001 від 03.03.2025 року; копію пропозиції укласти договір № 526807-КС-001 від 03.03.2025 року; копію акцепту пропозиції укласти договір № 526807-КС-001 від 03.03.2025 року; копію візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення договору про надання кредиту № 526807-КС-001 від 03.03.2025 року; копію анкети клієнта від 07.01.2026 року; копію підтвердження щодо здійснення переказу коштів; копію Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову.
В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 526807-КС-001, за яким кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 50 000 грн. з умовою його повернення та сплати комісії за надання кредиту в сумі 10 000 грн., фіксованих процентів в розмірі 0,7 % за кожен день користування кредитом. Строк кредитування був визначений сторонами на 24 тижні – до 18.08.2025 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту передбачалась в розмірі 102 891,05 грн.
Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював повні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком позивача становить 112 207,05 грн., з яких 43 795,24 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 42 613,23 грн. – заборгованість за процентами, 24 518,20 грн. – проценти за ст. 625 ЦК України, 1280,38 грн – комісія. 

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За такого укладення договору в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора прирівнюється до укладення договору в письмовій формі.
При цьому позивач надав відповідні докази укладення кредитором з відповідачем такого договору в електронній формі (кредитний договір з додатками, паспорт споживчого кредиту, повідомлення про підтвердження перерахування кредитних коштів).

Позивач вказує, що заборгованість відповідача перед ним за договором №526807-КС-001 від 03.03.2025 року становить 112 207,05 грн., з яких 43 795,24 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 42 613,23 грн. – заборгованість за процентами, 24 518,20 грн. – проценти за ст. 625 ЦК України, 1280,38 грн – комісія.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, тому його заборгованість має бути стягнута на користь нового кредитора. 
Заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією за вказаним вище договором розрахована позивачем відповідно до умов договору та в межах визначених строків кредитування, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Оскільки кредитний договір в даній справі був укладений 03.03.2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то вся нарахована за таким договором неустойка (штраф, пеня) та передбачені ст. 625 ЦК України нарахування не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. 
Вказане є підставою для відмови у стягненні з відповідача 24 518,20 грн процентів за ст. 625 ЦК України.

З урахуванням вказаного вище, позивач має право на повернення фактично отриманих відповідачем за кредитним договором грошових коштів, а також процентів за користування ними в межах строків кредитування.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором №526807-КС-001 від 03.03.2025 року в сумі 87 688,85 грн., з яких: 43 795,24 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 42 613,23 грн. – заборгованість за процентами, 1280,38 грн – комісія.
Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 78 %, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2076,67 грн. (2662,40 грн. х 78 %). 

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №526807-КС-001 від 03.03.2025 року 87 688 (вісімдесят сім тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 85 копійок.

В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №526807-КС-001 від 03.03.2025 року в більшому розмірі – відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2076 (дві тисячі сімдесят шість) гривень 67 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки, 26 офіс 411 м. Київ, ідентифікаційний код 41084239);
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складене 03.04.2026 року. 
суддя: