Провадження № 3/582/197/26

Справа № 582/436/26

Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2026 року      
Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Жмурченко В. Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Роменського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -
УСТАНОВИВ:
13.04.2026 до Недригайлівського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 776786 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП.
Зі змісту протоколу вбачається, що 06.04.2026 ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених законодавством щодо забезпечення належних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не визнала та пояснила, що вона належним чином виконує батьківські обов`язки.
Дослідивши протокол, додані до нього докази, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суддя враховує наступне.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, який діє і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Так, частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Вказана норма є бланкетною та відсилає до інших нормативних актів, зокрема Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон), тощо.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Статтею 12 Закону передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
В свою чергу, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 776786 від 06.04.2026 не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дитини, а саме: залишення впродовж тривалого строку без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не є достатньою підставою для формування висновку про ухилення чи не виконання ОСОБА_1 покладених на неї обов`язків по забезпеченню необхідних умов виховання дитини.
Інших доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, до матеріалів справи не додано.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого, частиною першою статті 184 КУпАП.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia») заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
З цих підстав, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 184 частиною першою, 247, 276-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. 

  Суддя: 	  В. Д. Жмурченко