26.03.26
33/812/122/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“26” березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої – судді    Фаріонової О. М.
за участю секретаря   Кушнікової К.-Е. А.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гусарова С. Д. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2026 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Рівне Очаківського району Миколаївської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця, яка здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100 грн, з конфіскацією виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. Конфісковано в дохід держави виручку, одержану від продажу предметів торгівлі, а саме грошову купюру номіналом 50 грн ЕВ 0214705. 

Встановлені судом першої інстанції обставини.

25.11.2025 о 13:00 год. ОСОБА_1 по вул. Центральна, 18 в с. Поділля в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", здійснювала торгівлю горілкою за ціною 120 грн за 1 л без марок акцизного податку, а також торгівлю цигарками "Montecristo" за ціною 55 грн за пачку без марок акцизного податку, чим порушила правила торгівлі, передбачені ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів», тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 

В апеляційній скарзі захисник Гусаров С.Д. просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП. 

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 723546 від 25.11.2025 не є належним та допустимим доказом наявності в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки в ньому наведено абстрактне формулювання, а не опис обставин конкретного випадку правопорушення. 

Просить звернути увагу, що у протоколі не зазначено, яку саме торгівлю було здійснено - оптову чи роздрібну, хоч це має значення для кваліфікації дій правопорушника; протокол не дає уявлення про іншу сторону процесу обміну (покупця чи покупців) та про сам зміст процесу такого обміну; згідно з протоколом торгівлю було здійснено о 13.00 год., а згідно з поясненнями ОСОБА_1 , на яке суд першої інстанції жодним чином не відреагував, представники поліції прийшли в магазин біля 13-ї години, тобто до вчинення правопорушення; в протоколі зафіксовано, що свідки, потерпілі, поняті відсутні, а додані до протоколу відеозапис та фототаблиця, не містять даних про місце, дату та час відео- та фотозйомки, а отже будь-яких доказів вчинення правопорушення саме о 13.00 год, немає.

Також зазначає, що згідно з протоколом, проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені статтею 264 КУпАП, що були у ОСОБА_1 , та згідно зі статтею 265 КУпАП, виявлені речі вилучено для тимчасового зберігання, а саме грошову купюру номіналом 50 грн ЕВ 0214706. 

Вказує, що порядок проведення особистого огляду і огляду речей врегульовано статтею 264 КУпАП. Згідно з ч. 2 цієї статті особистий огляд може провадитись уповноваженою на те особою однієї статі з особою, що оглядається, і в присутності двох понятих тієї ж статі. Але в протоколі зафіксовано, що поняті відсутні, а отже особистий огляд та огляд речей ОСОБА_1 здійснено в порушення вимог ст. 264 КУпАП. 

Також просить врахувати, що відеозапис, наданий на підтвердження факту правопорушення, є належним доказом, якщо в протоколі є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Відсутність у протоколі посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, робить такий відеозапис неналежним доказом. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справ №524/5536/17, №524/1284/17.

Зазначив, що суд першої інстанції визнав доказами вини  ОСОБА_1  письмові пояснення  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , відповідно до яких 25.11.2025 вони разом пішли до магазину, де були продавець ОСОБА_4 та власник магазину ОСОБА_1 , де вони купили горілку на розлив та цигарки "Montecristo" без марок акцизного податку. Вказує, що суд не звернув уваги на те, що особи, пояснення яких додані до матеріалів справи, не були ідентифіковані у встановленому порядку шляхом перевірки їх особистих даних за паспортами чи іншими документами, а в поясненні ОСОБА_3 навіть не зазначено адресу місця його проживання, в поясненнях відсутні дані про місце розташування та найменування магазину, хоча в селі Поділля наявні три продовольчі магазини. 

Просить звернути увагу, що у поясненнях свідків є розбіжності в частині грошових коштів, які вони начебто заплатили, які усунені не були. Вказав, що ОСОБА_2 стверджує, що вони заплатили 250 грн (200 + 50), а ОСОБА_3 , що вони заплатили 270 грн (200+50+20), в той час, коли мали заплатити 230 грн (120+55+55), що вказує на неузгодженість їх пояснень, тим більше, що у ОСОБА_1 вилучено лише 50 грн. На думку апелянта, зазначене перешкоджає встановленню фактів, які мають значення для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 156 КУпАП: місце, час, хто саме вчиняв продаж, сплачена сума грошей.

Також зазначає, що суд першої інстанції визнав беззаперечними доказами відеозапис та фототаблицю, які додані до матеріалів справи. Але залишив поза увагою, що в протоколі відсутні дані про технічні засоби, за допомогою який створено ці відео- та фотографії; на відео та фото відсутні дані про місце, дату та час їх створення; на відео та фото відсутні дані, які б дали можливість ідентифікувати місце відео- та фотозйомки, а при перегляді відеозапису та вивчені фототаблиці було виявлено розбіжності у вигляді заднього плану зображень, що вказує на те, що вони відеозапис та фотографування здійснювалися в різних місцях. 

Також вважає, що незрозуміло, з яких даних суд першої інстанції дійшов висновку, що на відео та фото зображені саме  ОСОБА_2  та        ОСОБА_3 , адже особи, які зображені на відеозаписі та фото, не ідентифіковані, їх особисті дані відсутні та навіть не перевірялися працівниками поліції. 

Також додає, що суд першої інстанції проігнорував те, що санкція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі. Між тим, в справі предметів торгівлі не існує, що в свою чергу, викликає сумнів у доведеності самого факту того, що на відео та фото демонструються саме горілка в пляшці з-під пива «Десант» та сигарети "Montecristo", а не пуста пляшка і пусті пачки з-під сигарет. 

Позиції учасників судового провадження. 

Захисник Гусаров С. Д. та Гузаревич Л. В. надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. 

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив таке. 

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 156 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку та тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. 

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 1 ст. 251 КУпАП). 

Частиною 1 ст. 17 Закону У країни "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, (зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011), неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. 

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при ухваленні рішення.

Дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, як на докази її вини, в постанові суд послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 723546 від 25.11.2025;

-письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;. 

-квитанція про прийом речових доказів – 50 грн;

-відеозапис та фототаблицю, на яких відображено два чоловіка, пляшка з-під пива та дві пачки цигарок "Montecristo" без марок акцизного податку.

Суд першої інстанції вважав, що вказані докази доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП. 

Однак, апеляційний суд, проаналізувавши та дослідивши вищевказані докази, не погоджується з висновками судді, з огляду на таке. 

З наведених у оскаржуваній постанові пояснень ОСОБА_1  вбачається, що вона не визнала вину. Пояснила, що не здійснювала торгівлю алкоголем та цигарками без марок акцизного податку. 

В апеляційній скарзі захисник зазначив, що у ОСОБА_1 вилучена купюра номіналом 50 грн при її особистому огляді, але з грубим порушенням зазначеної норми закону, у відсутність двох понятих тієї ж статі, що і оглядувана особа. Окрім того, зазначив, що дана купюра жодним чином не підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення, не з`ясовано її походження та звідки вона вилучена у магазині та яким чином. 

Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення ОСОБА_4 – продавця, яка працювала станом на 25.11.2025 року у магазині "Ірина" в с. Поділля. У цих поясненнях свідок заперечувала продаж горілки та цигарок без марок акцизного податку. Зазначила, що їй не відомо, звідки у касі з`явилася купюра номіналом 50 грн. 

Суд першої інстанції критично оцінив письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , оскільки свідок є продавцем та працює на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , а тому є зацікавленою в розгляді справи.

Між тим, колегія суддів зауважує, що доданими до клопотання доказами не спростовані наведені пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 . 

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАД №723546 від 25.11.2025, зазначено, що 25.11.2025 о 13:00 ОСОБА_1 по вул. Центральна, 18 в с. Поділля в магазині "Ірина" здійснювала торгівлю горілкою за ціною 120 грн за 1 л без марок акцизного податку, а також торгівлю цигарками "Montecristo" за ціною 55 грн за пачку без марок акцизного податку, чим порушила правила торгівлі, передбачені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У даному протоколі зазначено, що при проведенні особистого огляду в порядку ст. 264 КУпАП, за відсутністю понятих, вилучено грошову купюру номіналом 50 грн серії ЕВ 0214706.

До протоколу долучено наступні докази: 

-письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких зазначено, що 25.11.2025 він з ОСОБА_3 пішли до магазину, де були продавець ОСОБА_5 та власник магазину ОСОБА_1 . 
В цьому магазині вони придбали 1 л горілки за ціною 120 грн, яку налили в пляшку з-під пива «Десант», а також придбали дві пачки сигарет "Montecristo" за ціною по 55 грн кожна. Розрахувалися купюрами номіналом 200 та 50 грн;

- письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких він надав аналогічні пояснення, що і ОСОБА_2 , але зазначив, що за придбаний товар розрахувалися купюрами номіналом 200, 50 та 20 грн;

- фототаблицю, де на фото зображено два чоловіки, дві пачки цигарок "Montecristo" та пластикова пляшка з-під пива «Десант»;

- диск з відеофайлом, при перегляді якого встановлено, що два чоловіки (прізвища не зазначали) повідомили, що у магазині придбали горілку, яка у пластиковій пляшці з-під пива, та дві пачки цигарок "Montecristo"

- квитанція про отримання на зберігання речових доказів, відповідно до яких капітан ВП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Михайловський О.О. передав до кімнаті зберігання речових доказів грошову купюру номіналом 50 грн ЕВ 0214706. 

Дослідивши зазначені докази, колегія суддів зазначає наступне. 

Хоча  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх поясненнях вказали, що придбали горілку та цигарки (без марок акцизного податку) у магазині, не але ці пояснення є голослівними.

Так, працівники поліції не вжили заходів на встановлення обставин продажу вказаних товарів у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", де свою підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_1 , не перевірили, чи перебував у продажу у магазині вказаний товар без марок акцизного податку (горілка та цигарки), не віднайшли цей товар, не вилучили грошові кошти, які ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (за їх поясненнями) сплатили за придбаний товар.

Суд зауважує, що у матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначено, чому працівники поліції вилучили лише купюру номіналом 50 грн, та де саме. Так, у протоколі вказано, що 50 грн вилучено при особистому огляді у ОСОБА_1 , а в поясненнях продавця ОСОБА_4 зазначено, що 50 грн вилучено з каси.

Окрім того, порядок проведення особистого огляду і огляду речей врегульовано статтею 264 КУпАП. Згідно з ч. 2 цієї статті, особистий огляд може провадитись уповноваженою на те особою однієї статі з особою, що оглядається, і в присутності двох понятих тієї ж статі. 

Тому є слушними доводи апелянта про те, що огляд проведено із порушенням норм ст. 264 КУпАП, оскільки в протоколі зафіксовано, що поняті відсутні. 

З відеозапису, доданому до протоколу, вбачається, що в своїх поясненнях два чоловіки повідомили, що вони придбали у магазині (в якому саме, не вказали, та у кого конкретно) за власні гроші 1 л горілки за 120 грн та 2 пачки сигарет по 55 грн кожна, що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. 

Особи, які зафіксовані на відеокамері, своїх прізвищ не назвали. Чи є це ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких додано до протоколу про адміністративне правопорушення, невідомо. Тому заслуговують на увагу доводи апелянта в цій частині. 

Даних про те, чому працівники поліції не конфіскували у ОСОБА_1 всю виручку, яку за версією працівників поліції, вона отримала від продажу сигарет і горілки без марок акцизного податку, про що стверджували свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , матеріали справи не містять. 

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту продажу товарів без акцизних марок: в магазині не виявлено та вилучався товар без марок акцизного податку, відповідний протокол огляду не складався. 

Також заслуговують на увагу доводи апелянта, що на відео та фото не відображено дані про місце, дату та час їх створення. 

За таких обставин, виникають обґрунтовані сумніви, чи придбавали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 товар без акцизних марок за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, та за вказану ними суму.

Встановлені протиріччя судом не усунені, а тому усі сумніви, які виникли при аналізі наданих доказів, слід трактувати на користь ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 62 Конституції України

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови. Тому є підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гусарова С. Д. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. 

Постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2026 року, якою  ОСОБА_1  визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 

Повернути ОСОБА_1 вилучену згідно квитанції про прийом речових доказів грошову купюру номіналом 50 грн (серії ЕВ 0214706), та яка передана до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя       О. М. Фаріонова