Номер провадження: 22-ц/813/2222/26 
Справа № 947/18486/22
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,
з участю секретаря Громовенко А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», в інтересах якого діє адвокат Чукітова Вікторія Віталіївна на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2025 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», ОСОБА_2 , третя особа – приватне підприємство «Прогрес-Риелт» про витребування майна, -
в с т а н о в и в:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» (далі ОК «ЖБК «Морський 1»), третя особа приватне підприємство «Прогрес-Риелт» (далі ПП «Прогрес-Риелт») про визнання права власності на квартиру.
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила:
- витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,1 кв.м, житловою площею 23,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2737639051100;
- витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,2 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2737644151100;
- стягнути з ОК «ЖБК «Морський 1», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Під час розгляду справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якому просила вжити заходи забезпечення позову, з метою попередити відчуження квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 відповідачкою та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо них, оскільки невжиття таких заходів призведе до неможливості виконання майбутнього рішення суду, позбавить позивача можливості ефективно захистити своє право власності.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2025 року заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволена.
Накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,1 кв.м, житловою площею 23,9 кв.м, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .
Накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,2 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .
Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,1 кв.м, житловою площею 23,9 кв.м, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .
Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,2 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 . 
Не погодившись з ухвалою суду, ОК «ЖБК «Морський 1», в інтересах якого діє адвокат Чукітова В.В. звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти постанову, якою відмовити у задоволені заяви, посилаючись на невідповідність обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідача спрямовані на відчуження нерухомого майна, та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Також апелянт зазначив, що суд не взяв до уваги прохання представника відповідача про зустрічне забезпечення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рогаліна Г.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, які не можуть бути підставами для скасування ухвали суду, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права.
В судове засідання, призначене на 24 лютого 2026 року учасники справи не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с.156, 157, 157зв.б., 158, 163-166).
До суду від адвоката Чукітової В.В., яка представляє інтереси ОК «ЖБК «Морський 1» надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 167-168).
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, явка яких не визнавалась судом обов`язковою.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання та які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ОК «ЖБК «Морський 1», третя особа ПП «Прогрес-Риелт» про визнання права власності на квартиру.
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про зміну предмету позову до ОК «ЖБК «Морський 1», ОСОБА_2 , третя особа ПП «Прогрес-Риелт», в якій просила:
- витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,1 кв.м, житловою площею 23,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2737639051100;
- витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,2 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2737644151100;
- стягнути з ОК «ЖБК «Морський 1», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Під час розгляду справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила:
- накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,1 кв.м, житловою площею 23,9 кв.м, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 ;
- накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,2 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 ;
- заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,1 кв.м, житловою площею 23,9 кв.м, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 ;
- заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78,2 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м, яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .
Також просила не застосовувати зустрічне забезпечення.
В обґрунтування заяви зазначала, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання майбутнього рішення суду та позбавить позивача можливості ефективно захистити своє право власності у разі відчуження квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 .
Задовольняючи заяву  ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із її обґрунтованості, а також із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При вирішенні питання про забезпечення позову, судом був врахований висновок експерта № 052/1/2024 судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 947/18486/22, складений судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» Мазуровою І.С., з якого вбачається наступне: «Проаналізувавши та зіставивши всі графічні матеріали та документи, що містяться в матеріалах цивільної справи № 947/18486/22, а також встановлені в ході дослідження відповідності та розбіжності, експертом встановлено, що квартира з будівельним номером АДРЕСА_6 , розташована на 17 поверсі, яка є предметом договору № ЗБ/ПР-1-36 про інвестування від 12.01.2006 року, укладеного з ОСОБА_1 , та квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 , є одним і тим же об`єктом нерухомого майна. Ідентичність об`єктів підтверджується також дослідженням квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 109,2 кв.м.), оскільки квартира з будівельним номером АДРЕСА_9 , як і квартира з будівельним номером АДРЕСА_6 були придбані за договорами інвестування від того самого підприємства. Крім того, їхні будівельні номери є суміжними, а за фактичним розташуванням і відповідно до графічних матеріалів квартира АДРЕСА_10 знаходиться поруч із досліджуваними квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 ». На арк. 159 висновку експерта зазначено, що: «Для встановлення, чи є квартира з будівельним номером АДРЕСА_6 , розташована на 17 поверсі, яка є предметом договору № ЗБ/ПР-1-36 про інвестування від 12.01.2006 року, укладеного з ОСОБА_1 , та квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 , одним і тим же об`єктом нерухомого майна, експертом здійснено порівняння їх об`єднаного плану з планом квартири з будівельним номером АДРЕСА_11 (див. графічне зображення, рис. № 16). Порівняння об`єднаних планів квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 із графічним матеріалом – планом квартири з будівельним номером 207/1 показало, що: - конфігурація квартир, розташування зовнішніх стін, колон, вентиляційних каналів, віконних прорізів у об`єднаному плані відповідає плану квартири з будівельним номером АДРЕСА_6 ; - загальна площа об`єднаного об`єкта (144.3 кв.м.), з урахуванням площі, приєднаної до приміщень за рахунок коридору загального користування та балкону (лоджії), з коригуванням знижувального коефіцієнту для площ балкону (лоджії), а також проведених робіт з перепланування, точний розрахунок площ, за рахунок яких загальна площа квартир збільшилася порівняно з квартирою з будівельним номером АДРЕСА_6 , провести неможливо через відсутність доступу до квартир. Проте на підставі порівняння планів, конфігурації квартир, розташування зовнішніх стін, віконних отворів, колон та вентиляційних каналів, а також інших наявних матеріалів, є достатні підстави вважати, що загальна площа об`єднаного об`єкта відповідає площі квартири з будівельним АДРЕСА_6 ; місце розташування квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 на плані 17-го поверху збігається з місцем розташування квартири з будівельним номером АДРЕСА_6 цьому було проаналізовано та зіставлено усі графічні матеріали та документи, що містяться в матеріалах цивільної справи № 947/18486/22, при цьому враховуючи дослідження квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 109,2 кв.м.), оскільки: - обидві квартири (квартира з будівельним АДРЕСА_9 і квартира з будівельним АДРЕСА_6 ) були придбані за договорами інвестування та від того самого підприємства; - їхні будівельні номери є суміжними, і за фактичним розташуванням та відповідно до графічних матеріалів квартира АДРЕСА_10 знаходиться поруч з досліджуваними квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 ».
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на квартири під АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 зареєстровано 13.07.2023 року за ОСОБА_2 .
На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про накладення арешту на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно вказаних квартир, оскільки між сторонами існує спір щодо спірного майна у вигляді квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.
Доводи апеляційної скарги ОК «ЖБК «Морський 1», в інтересах якого діє адвокат Чукітова В.В. про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідача спрямовані на відчуження нерухомого майна, та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів залишає без задоволення, оскільки суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню з заявою про забезпечення позову, на законних підставах задовольнив заяву, враховуючи можливі негативні наслідки для ефективного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, щоцивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
До того ж заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють лише до ухвалення остаточного рішення в справі.
Доводи про те, що суд не взяв до уваги прохання представника відповідача про зустрічне забезпечення позову, колегія суддів відхиляє, оскільки реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
У відповідності з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.
На підставі ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», в інтересах якого діє адвокат Чукітова Вікторія Віталіївна – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2025 року– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 05 березня 2026 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ М.М. Драгомерецький

______________________________________ С.М. Сегеда