2/130/968/2026
130/357/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2026 представник позивача в інтересах ТОВ «Споживчий центр» звернувся через систему «Електронний суд» з цим позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 25415,00 грн
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 21.03.2024 укладено кредитний договір (оферти) № 21.03.2024 - 100000760. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 13 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.03.2024, строком на 42 дні з незмінною процентною ставкою в розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Неустойка 325 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного / неналежно виконаного зобов`язання. 
Відповідно до умов договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 25415,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13000 грн, по процентам в розмірі 7865,00 грн, по неустойці у розмірі 4550 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». 
Представником позивача звернено увагу на те, що відповідачем була проведена часткова сплата по заборгованості за кредитом, в розмірі 3965 грн.
25.03.2026 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник просив позовні вимоги задовольнити з підстав того, що відповідач не звертався до позивача з заявою про зменшення розміру заборгованості та необхідного переліку документів не надав. Правових підстав для застосування пільги позивач не мав. Відповідач добровільно проводив часткове погашення заборгованості у межах графіку за Договором, чим визнав борг, враховуючи нараховані проценти.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. 
11.03.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просила в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків та неустойки відмовити, а позовна вимоги в частині стягнення тіла кредиту задовольнити в розмірі 9035 грн враховуючи, що відповідач являється діючим військовослужбовцем, відповідно на нього поширюються гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військово службовців і членів їх сімей» в частині звільнення від сплати відсотків за кредитом та пені. Крім того, з наданих відповідачу кредитних коштів в розмірі 13 000 грн, останнім було повернуто 3965 грн, що не оспорюється позивачем. Також представник відповідача просила стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн
25.03.2026 від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких остання вказала, що сплата відповідачем коштів не свідчить про визнання ним позову.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ.
12.02.2026 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами 09.04.2026.
11.03.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.
25.03.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
25.03.2026 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Будь-яких додаткових заяв ні від позивач, ні від відповідача станом на 09.04.2026 не надходило. 
З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
21.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 21.03.2024 - 100000760, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), Заявки, відповіді позичальника про прийняття пропозиції та інформаційного повідомлення позичальника ОСОБА_1 які підписано шляхом застосування цифрового власноручного підпису та одноразового ідентифікатора «Е695». у розмірі 13 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.03.2024, строком на 42 дні з незмінною процентною ставкою в розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Неустойка 325 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного / неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно п. 3.1. Договору - за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Відповідно до п. 4.1 Договору - Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-7106.
Згідно п. 4.3. Договору - Днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу – день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання Кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання Кредиту, днем/датою надання Кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої Кредитодавцем платіжної операції з надання Кредиту не з вини Кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. Неможливість видачі Кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням Позичальника для її отримання у Дату надання/видачі кредиту, зазначену в Заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту . У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний Договір є розірваним та припиненим з Дати надання/видачі кредиту, зазначеної в Заявці У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. 
Відповідно до п. 6.1. Договору - Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів, Комісії – у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. 
Відповідно до п. 9.1. Договору - у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/ або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. 
Таким чином, у вказаному Кредитному договорі ОСОБА_1 було зазначено реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів, погоджено суму кредиту, графік платежів за наданим кредитом, строк використання кредитних коштів/їх повернення, передбачено проценти та штрафні санкції за не виконання/неналежне виконання своїх кредитних зобов`язань (а.с.26-31 зворот).
Крім того, відповідачем був підписаний, шляхом застосування цифрового власноручного підпису та одноразового ідентифікатора «Е695», паспорт споживчого кредиту, в якому містяться основні умови договору (а.с.24-25 зворот)
Також, 03.04.2024 та 17.04.2024 ОСОБА_1 було підписано пропозицію про укладення додаткового договору до кредитного договору – звернення позичальника (а.с.32-33 зворот).
Факт перерахування коштів на рахунок відповідача 21.03.2024 на суму 13000,00 грн підтверджується копією квитанції LiqPay, проведеного на підставі договору про надання послуг в системі LiqPay, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Споживчий центр» (а.с.15-20 зворот; 23).
Відповідно до довідки - розрахунку за кредитним договором № 21.03.2024 - 100000760 від 21.03.2024 розмір заборгованості становить 25415,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13000 грн, по процентам в розмірі 7865,00 грн, по неустойці у розмірі 4550 грн (а.с.14). Представником позивача в позовній заяві зазначено, що відповідачем була проведена часткова сплата по заборгованості за кредитом, в розмірі 3965 грн.
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, як юридична особа ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (а.с.11 – 11 зворот).
Також ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 21.03.2024 – 100000760 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку (а.с.34-34 зворот).
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с.46).
Як вбачається з копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 із 07.03.2022 являється військовослужбовцем ЗСУ (а.с.47-51).
Указані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.
МОТИВИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ. 
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно із п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як визначено у ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Наслідки порушення договору позичальником передбачені у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Як визначено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Як визначено ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положення ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.
Керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення Договору між ТОВ «Споживчий центр і відповідачем та факт отримання відповідачем кредитних коштів належними, достовірними та допустимими доказами.
Крім того, відповідачем визнана сума заборгованості в розмірі 9035,00 грн. (заборгованість по основному боргу), а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача відсотків та неустойки, суд зазначає наступне.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військово службовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, особливий період - особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні діє з 17 березня 2014 року по теперішній час.
Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 07.01.2023, а відтак на нього розповсюджуються пільги, встановлені статтею 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому відповідача був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом у період з 21.03.2024 по 29.05.2024, тому в цій частині позовних вимог щодо стягнення відсотків та неустойки слід відмовити.
Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 21.03.2024 - 100000760 від 21.03.2024 тіло кредиту складає 13000 грн, відповідачем було сплачено 3965 грн, залишок боргу складає 9035 грн.
Тому беручи до уваги доводи представника позивача та представника відповідача, з огляду на встановлені судом обставини справи, вимоги чинного законодавства, оцінюючі належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором 21.03.2024 - 100000760 від 21.03.2024 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по основному боргу в сумі 9035 гривень, в решті задоволення позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ. 
Питання щодо судового збору суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст.141ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» суд задовольняє частково (35,5%), а тому відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 931,84 гривень сплаченого судового збору. (а.с. 35).
При вирішенні питання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача суду надано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт приймання – передачі юридичних послуг та детальний опис наданих адвокатом послуг.
У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, принципи диспозитивності та змагальності, не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони, а тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу 5000 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, Суд 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 21.03.2024- 100000760 від 21.03.2024 у розмірі 9035,00 грн та судові витрати у розмірі 931,84 грн судового збору.
Врешті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Сторони у справі: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ: 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, МФО 305299 , р/р НОМЕР_3 );
Відповідач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ