ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/248/26
Провадження № 33/820/297/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Андрієвського О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з нього на користь держави 665 грн 60 коп судового збору. 
За постановою судді, 01 лютого 2026 року о 17 год 02 хв ОСОБА_1 у селі Хоровець Шепетівського району Хмельницької області на вулиці Перемоги, 101, керував автомобілем «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Стан алкогольного сп`яніння зафіксовано приладом Drager, результат огляду - 2,33 ‰.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року та вказану постанову скасувати.
Уважав, що судом першої інстанції порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право надавати правову допомогу.
Зокрема, вказував, що він хотів бути присутнім у судовому засіданні суду першої інстанції, однак суд його належним чином не повідомляв, чим порушив його право на захист.
Серед іншого, звертав увагу на те, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак майже два роки тимчасово проживає за адресою село Пашуки Шепетівського району Хмельницької області, де здійснює догляд за хворою матір`ю.
Зазначав, що матеріали справи не містять належних і допустимих, тобто, зібраних з дотриманням вимог Закону, доказів порушення ним Правил дорожнього руху, які були би законною підставою для зупинки.
Указував, що ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.
На думку апелянта, жодної із підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням у працівників поліції в даному випадку не було.
Отже, на його думку, в силу положень правового принципу «плодів отруєного дерева» уважати всі наступні дії працівників поліції та здобуті у справі дані, в тому числі, процедуру огляду водія, неправомірними, а здобуті у справі дані недопустимими доказами.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Андрієвського О.А. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до письмової розписки ОСОБА_1 , участі в судовому засіданні не брав, отримав копію постанови у справі № 682/248/26 від 16 лютого 2026 року особисто 16 березня 2026 року.
Згідно зі ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, – визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. 
Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені: 
-відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580792 від 01 лютого 2026 року про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
-відомостями з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01 лютого 2026 року, який був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова;
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 лютого 2026 року, за результатами якого ОСОБА_1 відмовився від такого огляду;
-роздруківки приладу Драгер, тест № 1344 від 01 лютого 2026 року з результатом 2,33 ‰;
-відеозаписом з CD-диску.
Із наданих відеозаписів убачається рух транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у селі Хоровець Шепетівського району Хмельницької області на вулиці Перемоги, 101, о 17 год 02 хв та перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.
Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Апеляційний суд зазначає, що згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу фактично свідчить про визнання ним факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Відсутність заперечень щодо результату огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, вказує на те, що водій транспортного засобу повністю погоджується з визнанням факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не бажає спростувати позитивний результат огляду шляхом проведення відповідного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.
Доводи апелянта про те, що процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення проведено з грубими порушеннями, є безпідставними.
Твердження апелянта про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, є передчасними.
Транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1  правомірно був зупинений працівниками поліції, з підстав неналежного закріплення вантажу на транспортному засобі, що створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху, в даному випадку транспортний засіб рухався по проїзній частині з відкритим багажним відсіком.
Переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Окрім того, наявний в матеріалах справи відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого правопорушення. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 580792 від 01 лютого 2026 року долучені відеозаписи з технічних засобів відеозапису:906010.
Указані вимоги закону були дотримані та виконані належним чином.
Відеофіксація працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». 
Так, відеозаписами зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, що керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Крім того, апеляційним судом встановлено, що вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку всіх осіб, відтак, є належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які би стали підставою для скасування постанови судді суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
Порушень вказаних вимог законодавства, які би ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які би спростовували висновки суду першої інстанції, не знайдено.
У процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю забезпечені та відновлені його права, передбачені ст.268 КУпАП, серед іншого: давати пояснення, подавати докази, користуватися юридичною допомогою адвоката.
Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.
Підстави для скасування постанови судді місцевого суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду Матущак М.С.