Справа № 127/1195/26
Провадження № 3/127/325/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 лютого 2026 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., за участю прокурора Семенюка В.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом № 0521 від 21.10.2019, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи звільненою 20.03.2023 з посади головного спеціаліста сектору правового забезпечення – юрисконсульта Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, являючись згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що коли звільнилась із місця роботи, довгий час не працювала, тому і забула про строки подачі даної декларації.
Прокурор Семенюк В.А. у судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти мінімальне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Наведені норми КУпАП є бланкетними та відсилають до Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"'" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
У ході судового розгляду та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 54 від 08.01.2026, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади головному спеціалісту сектору правового забезпечення - юрисконсульта Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» 20.03.2023, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 30.10.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до наказу начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області № 139-к/тр від 27.05.2019, ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу інструментально-лабораторного контролю - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з 29.05.2019.
Згідно наказу начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області № 200-к/тр від 01.07.2019, ОСОБА_1 переведено з посади головного спеціаліста відділу інструментально-лабораторного контролю - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на посаду головного спеціаліста сектору правового забезпечення - юрисконсульта з 02.07.2019.
Із наказу начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області № 111-к/тр від 26.05.2020, вбачається, що ОСОБА_1 головному спеціалісту сектору правового забезпечення - юрисконсульта надано відпустку для догляду за дитиною з 27.05.2020 по 20.03.2023 включно.
Відповідно до наказу № 37-к/тр від 16.03.2023 начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, ОСОБА_1 , було звільнено із займаної посади з 20.03.2023, за угодою сторін.
Згідно посадової інструкції головного спеціаліста сектору правового забезпечення - юрисконсульта Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, дана посада відноситься до категорії посад «В» державної служби, з якою була ознайомлена ОСОБА_1 .
Як вбачається із пп.«в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону, а також є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.
Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 року до 31.03.2024.
За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 30.10.2025 о 20:15 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за 2023 рік.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.
Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , подавала наступні Е-декларації:
??09.11.2018 кандидата на посаду;
??15.11.2018 кандидата на посаду (виправлена);
15.11.2018 кандидата на посаду;
??03.05.2019 кандидата на посаду;
??08.05.2019 кандидата на посаду (вправлена);
27.05.2019 кандидата на посаду;
??17.03.2020 щорічна за 2019;
??19.03.2020 щорічна за 2019 (виправлена);
??29.03.2021 щорічна за 2020;
??23.05.2022 щорічна за 2021;
??25.10.2023 щорічна за 2022;
??25.10.2023 декларація при звільненні;
??30.10.2025 щорічна за 2023.
У зв?язку із заповненням  ОСОБА_2 вище вказаних декларацій їй відомий порядок подачі декларацій. Згідно інформації наданої з Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_1 були доведені вимоги фінансового контролю.
Необхідно зауважити, що наявність чи відсутність умислу для ознак складу даного правопорушення, юридичного значення не має, оскільки об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність суб`єкта декларування безпосередньо за неподання або несвоєчасне подання декларації, незалежно від наявності такого умислу.
Таким чином, враховуючи вищевикладені факти ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади головному спеціалісту сектору правового забезпечення - юрисконсульта Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» 20.03.2023, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 30.10.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Таким чином, при вирішенні питання про накладення на  ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень у майбутньому до  ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із  ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 172-6, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.

Суддя: