Справа № 675/579/25 
Провадження № 2/675/71/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" березня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., з секретарем судового засідання Гонтарук А. С., 
з участю позивача ОСОБА_1 , його представника – адвоката Шкодяка І. А., 
відповідачки ОСОБА_2 , її представника – адвоката Янцеловського М. Ф.,
представника міської ради Ковальської Ю. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Ізяславська міська рада Шепетівського району Хмельницької області, Служба у справах дітей Ізяславської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі у вихованні дитини, 
В С Т А Н О В И В :
04 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод з боку ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною та визначення участі у вихованні дитини, в якій просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийнятті участі у вихованні сина. Також, просив суд визначити наступні способи участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом встановлення: 
- до досягнення дитиною трирічного віку періодичних побачень в присутності відповідачки з 11.00 до 15.00 суботи кожного другого та четвертого тижня кожного місяця та з 11.00 до 15.00 неділі кожного першого та третього тижня за місцем проживання дитини; 
- після досягнення дитиною трирічного віку кожного тижня з 11.00 суботи до 15.00 неділі за місцем проживання позивача без присутності відповідачки;
- тридцятиденного загального строку (за 1-2 рази протягом літа) для літнього відпочинку з дитиною без присутності відповідачки після досягнення дитиною трирічного віку;
- десятиденного строку (не більше 1-го раз на рік) для зимового відпочинку з дитиною без присутності відповідачки після досягнення дитиною трирічного віку;
- у дні народження матері позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сестри ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 9.00 до 21.00 без присутності відповідачки після досягнення дитиною трирічного віку;
- у дні православних релігійних та державних свят Різдво, Трійця, Пасха, 1 та 2 січня, 1 та 2 травня, 8 травня, 28 червня, 24 серпня, 14 жовтня з 9.00 до 21.00 без присутності відповідачки. 
Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що позивач зустрічався з відповідачкою та вони проживали разом у м. Ізяславі протягом двох років без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син ОСОБА_3 . Позивач вказує, що забирав матір з дитиною з пологового будинку, прибув в органи РАЦС для реєстрації дитини і записаний батьком дитини. ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 не оспорює батьківство позивача щодо сина ОСОБА_7 . Позивач повідомив, що після виписки з пологового будинку вони з відповідачкою ще деякий час проживали разом у м. Ізяславі, після чого ОСОБА_2 попросила завести її з дитиною до її батьків, що він і зробив, а назад батьки відповідачку вже не відпустили. Спочатку, як зазначає ОСОБА_1 , він декілька разів бачив дитину, але потім ОСОБА_2 заборонила йому бачитися з сином. Не зважаючи на бажання батька бачитися зі своїм сином, мати дитини незаконно перешкоджає позивачу бачити дитину, спілкуватись з нею, приймати участь у його вихованні. 
З врахуванням зазначеного ОСОБА_1 змушений звернутись до суду, оскільки поведінка відповідачки порушує як права позивача, так і права та охоронювані законом інтереси дитини. 
23 вересня 2025 року до суду від представника позивача надійшла письмова заява про збільшення позовних вимог, яка була прийнята до розгляду ухвалою суду від 25 вересня 2025 року. Позивач просить зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та прийнятті участі у вихованні сина  ОСОБА_3 та надавати в телефонному режимі інформацію про місце перебування дитини до досягнення нею чотирнадцятирічного віку в разі виїзду дитини за межі населеного пункту проживання (реєстрації); визначити наступні способи участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом встановлення: 
- до досягнення дитиною трирічного віку періодичних побачень в присутності відповідача з 09.00 до 21.00 кожної суботи та неділі, а також кожного вівторка та четверга з 18.00 до 22.00 поза місцем проживання дитини в громадських місцях; 
- після досягнення дитиною трирічного віку кожного тижня з 10.00 суботи до 18.00 неділі та кожного вівторка і четверга з 18.00 до 23.00 за місцем проживання позивача без присутності відповідачки;
- тридцятиденного загального строку (за 1-2 рази протягом літа) для літнього відпочинку з дитиною без присутності відповідачки після досягнення дитиною трирічного віку;
- десятиденного строку (не більше 1-го раз на рік) для зимового відпочинку з дитиною без присутності відповідачки після досягнення дитиною трирічного віку;
- у дні народження матері позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сестри ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 9.00 до 21.00 без присутності відповідачки після досягнення дитиною трирічного віку;
- у дні православних релігійних та державних свят Різдво, Трійця, Пасха, 1 та 2 січня, 1 та 2 травня, 8 травня, 28 червня, 24 серпня, 14 жовтня з 9.00 до 21.00 без присутності відповідачки. 
Позивач та представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. 
Відповідачка, її представник у судовому засіданні повністю заперечили проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що стосується визначення способів участі батька у вихованні дитини після досягнення дитиною трирічного віку, частково згідні зі способом участі батька у вихованні дитини до досягнення дитиною трирічного віку. 
Представник Ізяславської міської ради Хмельницької області в судовому засіданні повністю підтримала позицію, викладену у Висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення способів участі батька у вихованні дитини, затвердженому рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради від 30 липня 2025 року № 177.
Представник Служби у справах дітей та сім`ї Ізяславської міської ради Хмельницької області підтримала позицію, викладену у Висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення способів участі батька у вихованні дитини, затвердженому рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради від 30 липня 2025 року № 177, в останнє судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, звернулась до суду з письмовим зверненням, в якому просила справу розглядати за її відсутності.
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши їх позицію, перевіривши письмові докази, додані до матеріалів справи, допитавши свідків, приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 червня 2024 року сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Батько дитини ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями витягу з реєстру територіальної громади, довідки № 191 про реєстрацію місця проживання особи від 17 лютого 2020 року, довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені /будинку осіб № 157 від 10 березня 2025 року. Будинок, в якому проживає ОСОБА_1 , належить його батькові ОСОБА_5 , що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями договору купівлі-продажу, технічного паспорту. 
Матір ОСОБА_2 з дитиною проживають у АДРЕСА_1 , що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями витягу з реєстру територіальної громади, проти чого не заперечував позивач.
Батько дитини являється інвалідом ІІІ групи з дитинства, отримує постійний дохід у вигляді пенсії, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки № 310 про отримання (неотримання) допомоги від 14 березня 2025 року. 
Батько ОСОБА_1 неодноразово у добровільному порядку переказував кошти на рахунок матері ОСОБА_2 на утримання дитини, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями платіжних інструкцій. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що члени родини ОСОБА_2 вчиняють до неї домашнє насильство, з приводу чого він звертався до правоохоронних органів, однак на підтвердження своїх доводів жодних доказів саме вчинення домашнього насильства з боку членів родини до ОСОБА_2 суду не надав, хоча додав копії численних заяв до поліції з приводу незаконних дій членів родини ОСОБА_2 та вчинення ними домашнього насильства. 
Допитана в ході судового розгляду в якості свідка начальник відділу соціального захисту населення ОСОБА_8 не підтвердила наявності домашнього насильств ні родині ОСОБА_9 , ні в родині ОСОБА_10 . З приводу участі у вихованні дитини звернень ОСОБА_1 не було. Свідок підтвердила наявність серйозної хвороби дитини ОСОБА_3 , що було підставою для виплати матері дитини соціальної допомоги. 
У поданому 25 квітня 2025 року відзиві відповідачка ОСОБА_2 вказала, що рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 78 від 10 квітня 2025 року «Про визначення способів участі батька у вихованні дитини» вже визначені способи участі ОСОБА_1 у вихованні їх спільного сина ОСОБА_7 , на підтвердження чого надала суд копію вказаного рішення. 
Крім того, ОСОБА_2 посилається на те, що дитина має серйозні проблеми зі здоров`ям, потребує регулярного лікування та періодичного обстеження в НДСЛ «Охмадит», на підтвердження чого надала суду копії медичного висновку № 11 про дитину-інваліда віком до 18 років від 26 листопада 2024 року, виписок з медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_3 , консультативних висновків, перекладу діагностичного тестування, магнітно-резонансної томографії, ехокардіографічних обстежень. 
ОСОБА_2 неодноразово у судовому засіданні повідомляла, що не чинить перешкод у спілкуванні позивача з дитиною, однак вказує, що ОСОБА_1 кожного разу, коли приїжджає відвідати дитину викликає працівників поліції, що не відповідає інтересам дитини.
ОСОБА_1 та його представник адвокат Шкодяк І. А. проти доводів відповідачки про те, що вона не перешкоджає батькові відвідувати дитину, заперечували, на підтвердження власних заперечень додали до матеріалі справи копії письмових звернень ОСОБА_1 до поліції. 
Допитана в ході судового розгляду в якості свідка староста Двірецького старостинського округу ОСОБА_11 не підтвердила наявність перешкод з боку ОСОБА_2 . ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, підтвердила наявність сварок між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Підтвердила, що дитина серйозно хвора і мати періодично возить дитину на лікування в «Охмадит» та забезпечує всім необхідним. 
03 квітня 2025 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини Ізяславської міської ради та видані рекомендації вказаної комісії про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями витягу з протоколу № 4 від 03 квітня 2025 року засідання комісії з питань захисту прав дитини Ізяславської міської ради, рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини Ізяславської міської ради від 03 квітня 2025 року, висновку Служби у справах дітей Ізяславської міської ради № 01-22/271 від 02 квітня 2025 року.
Також, за змістами актів обстеження умов проживання родин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 28 березня 2025 року стверджується, що за заявою ОСОБА_1 було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , та умов проживання ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 . Умови проживання і батька дитини, і матері дитини хороші, однак констатовано наявність конфлікту між батьком дитини ОСОБА_1 та родиною матері дитини ОСОБА_2 , в зв`язку з чим у родині ОСОБА_2 напружена атмосфера. 
25 вересня 2025 року представник Служби у справах дітей Ізяславської міської ради додала до матеріалів справи копії заяви ОСОБА_2 про відсутність незаконних дій щодо неї з боку батька ОСОБА_12 та про постійні скарги на неї ОСОБА_1 ; акту обстеження умов проживання малолітньої дитини від 22 вересня 2025 року в АДРЕСА_1 , згідно з яким умови проживання дитини належні, дитина доглянута, стосунки в сім`ї доброзичливі; письмового повідомлення заступника т. в. о. начальника ВПД № 2 ШРУП ГУ НП в Хмельницькій області № 592 121/124/106/-2025 від 26 серпня 2025 року про те, що 18 травня 2025 року ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , ця подія зареєстрована в ЄО ВПД № 2 за № 377 від 18 травня 2025 року, 18 травня 2025 року складений протокол ВАД 419560 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, ОСОБА_1 поставлений на облік ІКС ІНП ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області в категорії «Кривдник». Зазначена інформація в ході судового розгляду спростована не була. Натомість представником позивача суду надана копія постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/1360/25 від 20 серпня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні домашнього насильства щодо ОСОБА_2 та про накладення на нього адміністративного стягнення. 
Щодо прийняття участі кожного з батьків у житті та вихованні дитини судом встановлено наступне.
Суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізяславської міської Шепетівського району Хмельницької області щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька у вихованні дитини, затверджений рішенням № 177 від 30 липня 2025 року, рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини Ізяславської міської ради від 03 квітня 2025 року; потребу дитини регулярно проходити медичні огляди в НДСЛ «Охмадит», перебування батька дитини на обліку ІКС ІНП ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області в категорії «Кривдник».
Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Разом з тим, суд вважає, що між позивачем та відповідачкою дійсно наявний спір щодо можливості ОСОБА_1 спілкуватися з сином ОСОБА_3 , а тому вимога позивача про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_7 та надавати в телефонному режимі інформацію про місце перебування дитини до досягнення нею чотирнадцятирічного віку в разі виїзду дитини за межі населеного пункту проживання (реєстрації) підлягає задоволенню.
Щодо визначення графіку часу зустрічей слід вказати наступне.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Відповідно до ст. 141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).
Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. 
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).
Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.
Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та режим її розпорядку дня, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення інших вимог позову ОСОБА_1 , проте виходячи передусім з якнайкращих інтересів дитини та у спосіб визначений судом.
Визначаючи позивачу спосіб участі у вихованні малолітнім сином, суд враховує висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору від 30 липня 2025 року, що буде відповідати балансу прав та обов`язків по вихованні дитини зі сторони батька. Проте дані зустрічі і побачення мають проводитись з врахуванням стану здоров`я дитини та за його бажанням.
Отже, суд вважає за необхідне задовольнити частково вимоги позивача у порядку та способі виховання сина шляхом особистих побачень з малолітнім сином ОСОБА_3 з урахуванням стану здоров`я дитини, кожної другої та четвертої суботи та кожної першої та третьої неділі місяця з 11 до 13 години за місцем проживання дитини в присутності матері ОСОБА_2 .
Проте, зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажанням, інтересів та потреб дитини. 
Такий спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини.
Верховний Суд у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19 (провадження №61-13706св20) про зміну порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, здійснивши системний аналіз ст.159 СК України у сукупності із ст. ст. 2 та 5 ЦПК України, дійшов висновку про те, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини .
З урахуванням висновків Верховного Суду визначений судом графік побачень у даній справі може бути змінено в подальшому позивачем у зв`язку зі зміною віку дитини та інших обставин, в зв`язку з чим позивач не позбавлений права в майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі батька у вихованні дитини.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 346 грн 29 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 05 лютого 2020 року органом 6820, жителя АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Ізяславська міська рада Шепетівського району Хмельницької області (місце знаходження 30300, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Ізяслав, вул. Незалежності, буд. 43, код ЄДРПОУ 04060720), Служба у справах дітей Ізяславської міської ради (місце знаходження 30300, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Ізяслав, вул. Шевченка, буд. 10В, код ЄДРПОУ 44112512) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі у вихованні дитини задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надавати в телефонному режимі інформацію про місце перебування дитини до досягнення нею чотирнадцятирічного віку в разі виїзду дитини за межі населеного пункту проживання (реєстрації).
Визначити ОСОБА_1 наступний порядок та спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом:
- особистих побачень з малолітнім сином ОСОБА_3 з урахуванням стану здоров`я дитини, кожної другої та четвертої суботи та кожної першої та третьої неділі місяця з 11 до 13 години за місцем проживання дитини в присутності матері ОСОБА_2 ;
- в разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьками дату, враховуючи інтереси дитини, її стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.
Зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, інтересів та потреб дитини.
При неможливості виконання графіку батько ОСОБА_1 повинен за 24 години повідомити матір ОСОБА_2 , а матір – батька дитини.
У решті задоволення позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 346 грн 29 коп судових витрат. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Янішевська