Справа № 686/730/26
Провадження № 2-а/686/79/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
у складі: головуючої–судді Павловської А.А.,
з участю секретаря судового засідання Солдатової Г.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Говорецького А.Б.,
представника відповідача Файчука А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, –

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває вище вказаний адміністративний позов, в якому позивач просить скасувати: постанову серії ЕНА №6436917 від 30.12.2025, складену о 15 год. 24 хв., постанову серії ЕНА №6436918 від 30.12.2025, складену о 15 год. 41 хв., постанову серії ЕНА №6437806 від 30.12.2025, складену о 19 год. 05 хв., про притягнення його до адміністративної відповідальності за частинами першою та третьої ст. 122 КУпАП, а також закрити провадження у справах за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що інспекторами ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області відносно нього було складено: постанову серії ЕНА №6436917 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн., постанову серії ЕНА №6436918 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн. та постанову ЕНА №6437806 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 680 грн. З такими постановами не згодний, вважає їх незаконними, оскільки правопорушень не вчиняв, а постанови складені бездоказово, крім того, при розгляді справ йому не було надано можливості скористатись правовою допомогою, хоча він клопотав про це. 
В судовому засіданні позивач та представник позивача адміністративний позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. 
Позивач в судовому засіданні додатково пояснив, що агрофірмою, на якій він працює, було зафіксовано крадіжку урожаю (підприємство засівало і обробляло орендоване поле, а урожай почав збирати і мав намір вивезти власник поля, оскільки мав претензії щодо розміру орендної плати), був виїзд на місце події у складі п`яти осіб, в тому числі агронома, інженера, директора. Їхали засніженим полем, чи була це саме дорога, невідомо. Поліція, яка прибула за викликом, стала на сторону того, хто вивозив обмолот урожаю, і на вимогу припинити вчинення злочину не відреагувала. Позивач постійно заявляв, що хоче скористатися послугами захисника, але йому під час складання кожної з постанов було у цьому відмовлено. Він дійсно спробував зателефонувати за правовою допомогою, однак не зміг зробити і цього, оскільки його клопотання відкласти розгляд було відхилено, а постанови були одразу ж складені, весь розгляд тривав близько хвилини. Адвокат не міг би прибути в той час для участі в розгляді справи, оскільки перебував у м. Вінниця. Щодо першої постанови також зазначив, що не керував транспортним засобом підприємства. 
Представник позивача в судовому засіданні додатково пояснив, що в кожній із оскаржуваних постанов немає точного місця вчинення стверджуваних правопорушень (польова дорога не може бути в с. Ставчинці, це взаємовиключно). Щодо першої постанови – у ній не зазначено доказів, що до неї додаються; щодо свідчень особи, яка викликала поліцію, то його свідчення слід критично оцінити, оскільки саме він протиправно мав намір вивезти з поля урожай, що належав орендареві, а не йому. Щодо другої постанови – не було встановлено, чи перешкоджав автомобіль проїзду. Щодо третьої постанови – в її тексті не зазначено, що позивач не пропустив поліцейський автомобіль, як про це стверджує відповідач у відзиві. 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, вважаючи, що вони є безпідставними та необґрунтованими, адже під час складання постанов процедура розгляду справи порушена не була, працівники поліції не перешкоджали позивачеві користуватися правовою допомогою, він мав достатньо часу, щоб здійснити телефонний дзвінок. Дійсно, це була грантова дорога в полі (частина поля, яка була накатана), без назви, населеного пункту поблизу не було. Щодо першої постанови – факт керування позивачем відповідним авто позивач дійсно оспорював від самого початку, однак це встановлено з пояснень Солов`я. Посилання на відео в постанові немає, але запис здійснюється безперервно, відео між винесенням двох перших постанов не зупинялося. Формальні порушення процедури дійсно є, але не можуть бути підставою для визнання незаконним рішення, якщо вона законне по суті. Дійсно, на відео зафіксовано, що позивач вимагав адвоката, але КУпАП не містить обов`язку особи, яка розглядає справи, забезпечити адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Коли поліцейські після складання двох перших постанов поїхали у інших службових справах, їх згодом було викликано на місце події знову і прибувши, вони побачили, що автомобіль позивача стояв в такому ж положенні, як і при складанні другої постанови, тоді була складена третя постанова.
Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено: 
- інспектором ВП № 3 (смт Летичів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Грищуком А.О. постанову серії ЕНА №6436917 від 30.12.2025 року о 15 год. 24 хв. про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн., згідно котрої поставлено в вину те, що 30.12.2025 о 15.12 в с. Ставниця, дорога польова водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson» НОМЕР_1 , порушив правила зупинки та стоянки, що унеможливлює зустрічний роз`їзд або об`їзд іншого транспортного засобу, що зупинився, чим порушив п. 15.9ж Правил дорожнього руху (далі за текстом – перша постанова);
- інспектором ВП № 3 (смт Летичів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Матусом А.А. постанову серії ЕНА №6436918 від 30.12.2025 року о 15 год. 41 хв. про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн., згідно котрої поставлено в вину те, що 30.12.2025 о 15.35 в с. Ставниця, дорога польова водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Tucson» НОМЕР_1 , порушив правила зупинки та стоянки, що унеможливлює зустрічний роз`їзд або об`їзд іншого транспортного засобу, що зупинився, чим порушив п. 15.9ж Правил дорожнього руху (далі за текстом – друга постанова);
- інспектором ВП № 3 (смт Летичів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Грищуком А.О. постанову серії ЕНА №6437806 від 30.12.2025 року о 19 год. 05 хв. про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 680 грн., згідно котрої поставлено в вину те, що 30.12.2025 о 18.51 в с. Ставниця, дорога польова водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson» НОМЕР_1 , порушив правила зупинки та стоянки, що створюють перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 15.9ж Правил дорожнього руху (далі за текстом – третя постанова).
Відповідно до підп. «ж» п. 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.
Згідно з частиною 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з частиною 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
В ході розгляду справи відповідачем правомірності складених постанов доведено не було.
Так, під час складання оскаржуваних постанов було допущено ряд порушень. 
Зокрема, у кожній із оскаржуваних постанов зазначено, що правопорушення вчинено в с. Ставниця, тоді як в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що події відбувалися за межами с. Ставниця, на ґрунтовому накаті частини поля, біля котрого жодного населеного пункту видно не було. 
Крім того, кожна із оскаржуваних постанов була винесена з ігноруванням права позивача користуватися юридичною допомогою адвоката. З відеозапису з місця події вбачається, що він клопотав надати йому можливість скористатися правовою допомогою адвоката, для чого відкласти розгляд справи, однак щоразу отримував відповідь про те, що цим правом зможе скористатися лише на стадії оскарження постанови (на відеозаписі з 15.20 – щодо першої постанови, з 15.33 – щодо другої постанови, з 18.48 – щодо третьої постанови). Більше того, поліцейські щоразу при складанні кожної з постанов зачитували йому перелік його прав, в якому з-поміж інших зазначали і про право користуватись юридичною допомогою адвоката, але коли позивач відповідав, що хотів би це право реалізувати, відмовляли.
За ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. 
За загальним правилом, якщо наявне певне правовідношення між двома особами, то права однієї з цих осіб кореспондують обов`язкам іншої. Коли між позивачем як особою, яка притягалася до відповідальності, та інспектором як особою, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, були наявні правовідносини з приводу розгляду справи про адміністративне правопорушення, то право позивача скористатися юридичною допомогою адвоката кореспондувало обов`язку відповідача забезпечити позивачеві можливість це право реалізувати. Право користуватися юридичною допомогою мало бути забезпечено саме на стадії розгляду справи, а не після завершення такого розгляду (після винесення постанови). Це не означало, що відповідач мав надати позивачеві адвоката, але означало необхідність надання йому змоги запросити адвоката для участі у розгляді справи до винесення постанови. Позивач обґрунтував своє клопотання про відкладення розгляду справи тим, що хотів би, аби адвокат був присутній при розгляді особисто, на що інспектор відповів, що вважає таке зловживанням зі сторони позивача.
Частиною 1 ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Порушення відповідачем конституційного права позивача не може бути розцінене судом як формальне порушення, як на цьому наполягає відповідач. Таке порушення є грубим і вже саме по собі є тією обставиною, за якої оскаржувані постанови не можуть залишатися в силі.
Оцінюючи правомірність винесення всіх зазначених постанов, слід також звернути увагу на те, що екіпаж поліції було викликано ОСОБА_2 з того приводу, що його техніці було перекрито рух на польовій дорозі (арк. спр. 23, 27). 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:
1) забезпечення публічної безпеки і порядку;
2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;
3) протидії злочинності;
4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Із зазначених завдань виклик поліції був спрямований на забезпечення порядку – усунення перешкод для руху техніки ОСОБА_2 . З відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_2 з перших же хвилин спілкування з поліцейськими запитав їх про можливість відтягти автомобіль, що перешкоджає руху, тоді як поліцейські ані надали вичерпної відповіді, ані вчиняли необхідних дій для забезпечення порядку, натомість зосередившись виключно на складанні постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Більше того, позивач повідомив інспекторів, що ситуація виникла в зв`язку із виявленням підприємством, на якому він працює, факту збирання його урожаю власником поля, тобто особою, котра, на його думку, власником такого урожаю не є, і просив припинити ці на його думку злочинні дії. Жодної відповіді від поліцейських на це він не отримав, оскільки вони зосередилися виключно на притягненні його до адміністративної відповідальності, оцінки його поясненням не надавши. Водночас така оцінка могла б містити розгляд питання про те, чи не були дії позивача вчинені в стані крайньої необхідності в розумінні ст. 18 КУпАП, що виключало б адміністративну відповідальність на підставі ст. 17 КупАП, а якщо це питання потребувало детальнішої перевірки, то чи не було підстав для відкладення розгляду справи.
Щодо першої постанови слід також зазначити, що об`єктивно факту керування транспортним засобом підприємства саме позивачем встановлено інспектором не було, він дійшов висновку про це, оскільки на позивача вказав ОСОБА_2 . Водночас позивач послідовно зазначав, що не керував зазначеною автівкою за обставинами першої постанови, як на місці події, так і в ході розгляду справи. Клопотання про допит в судовому засіданні ОСОБА_2 відповідачем заявлено не було.
Щодо третьої постанови слід особливо звернути увагу на те, що події правопорушення не було як такої. Представник відповідача підтвердив в судовому засіданні, що авто з часу складання другої постанови не зрушило з місця. З відеозапису з місця події вбачається, що інспектори, перебуваючи в своєму службовому автомобілі, підшукували спосіб ще раз притягти позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого вигадали увімкнути проблискові маячки і сказати йому, що потребують проїзду у службових справах на інший бік польової дороги, очікуючи, що він їх не пропустить і це стане підставою для застосування до нього ч. 3 ст. 122 КУпАП (відеозапис з 18 год. 39 хв.). Такі дії інспекторів свідчать не про належне виконання їхніх посадових обов`язків, а про інсценування правопорушення, що є не лише протиправним, а й цілком ганебним, адже поліції належить виявляти і припиняти правопорушення, а не режисувати їх.
Крім того, позивачеві у всіх оскаржуваних постановах ставиться в вину порушення вимог підп. «ж» п. 15.9 Правил дорожнього руху. Беручи до уваги, що позивач не керував автомобілем з моменту складання другої постанови (що відповідач не лише не оспорює, а й сам стверджує), складання третьої постанови є фактом подвійного притягнення його до відповідальності. Відповідно ж до ч. 1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. 
Отже, в діях відповідача наявні порушення щонайменш двох конституційних гарантій стосовно позивача.
За таких обставин в їх сукупності суд доходить висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи і їх слід задовольнити, а саме оскаржувані постанови скасувати, відповідні справи про адміністративні правопорушення закрити: першу і другу – за відсутністю складу правопорушення в діях позивача, третю – за відсутністю події правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 17, 18, 122, 247, 251, 268, 271, 278, 279, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. 
Скасувати постанову серії ЕНА № 6436917 від 30.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором відділу поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Грищуком Андрієм Олексійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 6437018 від 30.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором відділу поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Матусом Антоном Анатолійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 6437806 від 30.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором відділу поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Грищуком Андрієм Олексійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 680 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого адміністративного апеляційного суду.
Дата складення повного тексту рішення суду – 04.03.2026.
Суддя: