Справа № 697/577/26 
Провадження № 2/697/608/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сивухіна Г.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ :
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ Споживчий центр») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 09.06.2025 укладено кредитний договір № 09.06.2025 -100000653. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 1500 грн. строком на 217 днів. 
10.06.2025 між сторонами було укладено додатковий договір, за яким було збільшено суму кредиту до 4500,00 грн. 
Позивач свої зобов`язання з договором виконав, натомість відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 13140,00 грн, що складається з:
- заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн;
- по процентах в розмірі - 5580,00 грн;
- по додатковій комісії - 810,00 грн;
- по неустойці - 2250,00 грн.
Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 13140,00 грн та понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 20.03.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, за зареєстрованим місцем проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов не надходив.
Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 09.06.2025 було укладено Кредитний договір № 09.06.2025 -100000653, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 09.06.2025, паспорту споживчого кредиту та Заявки від 09.06.2025, які підписано шляхом застосування цифрового власноручного підпису позичальника та одноразового ідентифікатора.
Сторони уклали Договір на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 09.06.2025; сума кредиту - 1500 грн.; строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 11.01.2026. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,0% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі «комісія», економічна сутність плата за надання кредиту) 135 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 135 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка 22,50 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с.22-28).
Відповідно до умов кредитного договору реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику - 5351-29хх-хххх-1311.
10.06.2025 між сторонами було укладено додатковий договір, за яким було збільшено суму кредиту до 4500,00 грн. (а.с.29,30). 
На виконання умов Договору та додаткового договору, позивачем ТОВ «Споживчий центр» перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 4500 грн., що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення «ТОВ «УПР», отримувач: картка/рахунок - НОМЕР_1 хх-хххх-1311, призначення платежу: видача за договором кредиту №09.06.2025-100000653 (а.с.32,33).
В порушення умов Договору, відповідач у строк кредитування грошові кошти не повернув, внаслідок чого, як вбачається із Довідки про стан заборгованості за кредитним договором №09.06.2025-100000653 від 09.06.2025 у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 13140,00 грн, що складається з:
- 4500,00 грн – основний борг;
- 5580,00 грн. - проценти;
- 810,00 грн. – комісія за обслуговування;
- 2250,00 грн. - неустойка.
Проценти за кредитом нараховані за період з 09.06.2025 по 11.01.2026 (а.с.34).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Додатки до кредитного договору містять персональні дані відповідача, зокрема номер мобільного телефону, адресу проживання, а також номер банківського рахунку, на який було перераховано кошти.
Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що кредитний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
За змістом ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України, статтею 36 ГПК України та статтею 79 КАС України. Отже, подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідачем не надано доказів неотримання коштів чи не укладення договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зважаючи на викладене, вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 4500,00 грн., процентів та додаткової комісії є обґрунтованими.

Щодо позовної вимоги по неустойці по кредиту, судом зазначає наступне.
Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Відповідно до Указу Президенту України № 64/2002 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час, а тому нарахування неустойки по кредиту у період з 09.06.2025 по дату подачі позову є неправомірним.
За цих обставин у стягненні з відповідача нарахованої неустойки в сумі 2250,00 грн необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 10890,00 грн, що складається з:
- 4500,00 грн – основний борг;
- 5580,00 грн. - проценти;
- 810,00 грн. – комісія за обслуговування.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2662,40 грн. (а.с.1).
Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 82,87%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 82,87% від понесених судових витрат зі сплати судового збору, а саме у розмірі 2206,33 грн.
Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №09.06.2025-100000653 від 09.06.2025 у розмірі 10890,00 грн.
У решті вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2206,33 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 24.04.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м Київ, вул. Саксаганського, 133-а, код ЄДРПОУ 37356833).
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 
Суддя Г . С . Сивухін