Справа № 358/1683/25  Провадження № 2/358/134/26   	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Богуслав 

Богуславський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Романенко К.С., 
за участю секретаря судового засідання Шпак К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богуслав за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Богуславської міської ради, відділ виконавчого комітету Богуславської міської ради «Центр надання адміністративних послуг» про надання дозволу для здійснення реєстрації місця проживання дитини без письмової згоди батька, - 

В С Т А Н О В И В: 

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Богуславського районного суду Київської області із позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обгрунтування заявлених вимог вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрованому 8 листопада 2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу мають спільну дитину – сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Брешія, Італія. На час народження сина вони проживали в Італії, але спільне життя між нею та чоловіком не склалося, з жовтня 2024 року шлюбні відносини між ними припинено, наразі вона і відповідач проживають окремо, спільний син проживає із нею в Україні, без реєстрації місця проживання, так як відповідач у добровільному порядку не дає дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за її місцем реєстрації, а саме в м. Богуслав, Київської області. Свої відмови відповідач аргументує тим, що не бажає проводити особисту реєстрацію і поновлювати особисті дані через додатки «Резерв+» і «Дію». 22 травня 2025 року вона зверталася із письмовою заявою про реєстрацію місця проживання дитини до виконавчого комітету Богуславської міської ради, однак їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю згоди батька.
Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
02 січня 2026 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмета позову та просила надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 . Також просила залучити до участі у справі у якості третьої особи відділ виконавчого комітету Богуславської міської ради «Центр надання адміністративних послуг».
Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 07 січня 2026 року заяву про зміну предмету позову прийнято до розгляду.
Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 13 березня 2026 року до участі у справі в якості третьої особи залучено відділ виконавчого комітету Богуславської міської ради «Центр надання адміністративних послуг».
Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 31 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 та її представник Біленчук С.М. подали до суду письмову заяву, у якій просили справу розглядати за їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги підтримують з мотивів та підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про час, день та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Саме за цією адресою надсилалася судова кореспонденція, однак поштові відправлення повернулися без вручення з відміткою «Адресат відсутній». 
Представник третьої особи: відділу виконавчого комітету Богуславської міської ради «Центр надання адміністративних послуг» Хоменко В.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Представник третьої особи: органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Богуславської міської ради Калінська О.А. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує.
Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08 листопада 2017 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 12).
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13).
Від шлюбу сторони мають спільну дитину – сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Брешія, Італія (а.с. 14-17).
Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 06 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області Білик М.В., та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 18 листопада 2006 року, власником двокімнатної квартири АДРЕСА_3 є мати позивачки ОСОБА_5 (а.с. 21-22).
Як вбачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована у вищевказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , але на даний час проживає без реєстрації у квартирі своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_4 . Разом із ними проживає син позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 57-60).
Із копії паспорта відповідача та даних Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 18 жовтня 2008 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9-10, 25).
Спір щодо визначення місця проживання дитини між батьками відсутній. Дитина фактично проживає разом із матір`ю, що сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи.
22 травня 2025 року позивач звернулась до відділу «ЦНАП» Богуславської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання її малолітнього сина ОСОБА_3 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , проте у задоволенні заяви їй було відмовлено, оскільки відсутня письмова згода батька дитини. Відповідач в добровільному порядку дану згоду не надав, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.
Згідно з ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Вимогами статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначено Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265.
Пунктом 16 Порядку передбачено, що місце проживання дитини до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно зі зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.
Пунктом 17 Порядку передбачено, що згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. 
У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог пункту 17 цього Порядку реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33.
Відповідно до п. 33 Порядку подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним із батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки і піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року по справі № 711/1435/19 зроблено висновок про те, що у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.
Суд враховує, що малолітня дитина фактично проживає разом із матір`ю, перебуває на її утриманні та догляді, що підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами. Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про наявність обставин, що перешкоджають реєстрації місця проживання дитини разом із матір`ю або обгрунтовують відмову у наданні відповідної згоди.
Відмова у наданні згоди на реєстрацію місця проживання дитини фактично створює перешкоди у реалізації її прав та не відповідає принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, закріпленому у статті 3 Конвенції про права дитини. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити судові витрати між сторонами.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Як вбачається із квитанції, долученої до матеріалів справи, позивач під час звернення до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Оскільки судом позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, із відповідача на її користь слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141,247, 259, 263-265, 268,280-282,354 ЦПК України, 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Богуславської міської ради, виконавчий комітет Богуславської міської ради «Центр надання адміністративних послуг» про надання дозволу для здійснення реєстрації місця проживання дитини без письмової згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_1 на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини – сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Головуючий: суддя 	К. С. Романенко