Справа № 740/6595/25 	Головуючий у 1 інстанції Роздайбіда О. В. 	
Провадження № 33/4823/185/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 161-1 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого – судді Салая Г.А.,
захисника – Іванова П.О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2025 року, 

у с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, ФОП,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 30.09.2025 з 10:00 год фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю паливом без одержання документів дозвільного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду стосовно нього та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на порушення судом ст. 268 КУпАП та безпідставний розгляд справи за його відсутності, адже він перебував на стаціонарному лікуванні. Звертає увагу на розбіжності між фактичним часом перебування на АЗС і зазначеними у матеріалах справи, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що торгівля здійснювалась 30.09.2025 з 10:00 год, проте відеозаписи по справі фіксують час проведення заходів 30.09.2025 з 16:52 год, але це судом залишено поза увагою. Зазначає, що суд безпідставно послався на ч. 4 постанови Пленуму ВСУ від 25.04.2003 №3, яка стосується правової оцінки дій осіб, не зареєстрованих як суб`єкти підприємницької діяльності, адже він є зареєстрованою фізичною особою-підприємцем. Вважає, по справі відсутня доведеність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, а у протоколі відсутні будь-які дані, які б свідчили про систематичне здійснення ним господарської діяльності з оптової або роздрібної торгівлі пальним та отримання доходів. Вказує, що у квітні 2025 року у зв`язку з відсутністю діяльності та економічної доцільності ним було призупинено дію ліцензії на роздрібну торгівлю пальним. Зазначає, що у протоколі вказано лише про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП без посилання на конкретну статтю, пункт чи розділ відповідного нормативного акту, який встановлює порядок торгівлі пальним. Вказує на порушенні строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він складений після 46 днів після події. Наголошує на відсутності належних доказів здійснення роздрібної торгівлі, оскільки з відеозаписів видно, що рівень пального перевірявся ним особисто за допомого метро штока, і в цистернах перебували “мертві залишки” пального, які відповідно до технічних характеристик паливороздавальних колонок фізично не могли бути реалізовані. Пояснення ОСОБА_2 вважає неналежним доказом по справі, оскільки вони надані під психологічним тиском, її дії на території АЗС були незалежними і не пов`язаними з отриманням доходу, а згадка номера картки ФОП не підтверджує отримання доходу. Зазначає, що відеозапис не фіксує жодних дій, які б свідчили про фактичну заправку транспортного засобу або будь-якої іншої ємності.

В судовому засіданні захисник підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити з викладених підстав.
ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. 
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

Дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадженні вказаних вимог закону дотримався.
Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП установлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 737812 30.09.2025 з 10:00 год фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю паливом без одержання документів дозвільного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, який він власноруч підписав. (а.с. 4).
За змістом ч.1 ст.161-1КУпАП адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 161-1 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.
Торгівля пальним є ліцензованою діяльністю, що здійснюється суб`єктом господарювання.
Під час судового розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вчинив роздрібну торгівлю пальним без одержання документа дозвільного характеру.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 161-1КУпАП за кваліфікуючими ознаками - оптова або роздрібна торгівля пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Такий висновок суду підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема, письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 5), витягом з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального (щодо ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним) (а.с. 9,10), копіями фотоілюстрації із зображенням АЗС, газових колонок з показниками останніх здійснених операцій (а.с. 11-16), відеозаписами події (а.с. 17).
Оцінюючи здобуті в справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з порушенням строків, передбачених ч. 2 ст. 254 КУпАП, є безпідставними з огляду на наступне.
Так, аналіз змісту протоколу та рапортів старшого оперуповноваженого 4-го відділу УСР в Чернігівській області ДСР Національної поліції України В. Посунька від 01.10.2025 та 31.10.2025 дають підстави дійти висновку, що вчасно скласти протокол за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП не виявилося можливим з огляду на те, що під час складання документів у директора АЗС ОСОБА_1 погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим викликано швидку допомогу, яка в подальшому госпіталізувала його до лікарні, а тому продовження складання адміністративних матеріалів не надалось можливим через відсутність ОСОБА_1 . Також ОСОБА_3 07.10.2025, 17.10.2025, 20.10.2025, та 27.10.2025 був запрошений до управління для надання пояснень та складання матеріалів, але останній так і не зміг прибути. 
Отже, наведене спростовує факт порушення працівниками поліції строку складання протоколу за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що підприємство не здійснювало торгівлю до уваги апеляційним судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписами події, на яких зафіксовано факт реалізації пального на АЗС, після чого ОСОБА_1 показував наявність пального у резервуарах поруч із автозаправною станцією, а саме у резервуарах №№ 2,4. Зафіксовані три паливно-роздавальні колонки, на двох з них вбачається останні операції продажі пального, зокрема, бензину “95” - 6 л по ціні 50 грн та 9,96 л по ціні 52 грн. 
З письмових пояснень ОСОБА_2 убачається, що вона працює за домовленістю на автозаправній станції сторожем, продавцем та оператором АЗС, дану роботу їй надав ОСОБА_1 , оскільки він є її власником. В іі обов`язки входить охороняти АЗС, продавати продовольчі товари, а також продавати пальне. Реалізація пального здійснюється за готівковий рахунок або переказом на картку. Ліцензії на реалізацію пального на даній АЗС немає. (а.с. 5). 
Доводи апелянта про те, що він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, апеляційний суд оцінює критично, виходячи з наступного.
Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Згідно з ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.
Судом установлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання, однак не має ліцензії на роздрібну торгівлю пальним. Дана обставина підтверджена належними та допустимими доказами по справі.

Стосовно тверджень апелянта про розгляд справи за його відсутності, оскільки він перебував на стаціонарному лікуванні, то слід зазначити таке.
З матеріалів справи вбачається, що місцевим судом ОСОБА_1 завчасно повідомлявся про розгляд справи, проте, у судове засідання не з`являвся, надсилаючи клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його лікуванням. За його клопотаннями розгляд справи відкладався чотири рази.
Крім того, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що з урахуванням строку розгляду справи у суду першої інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Будь-яких суттєвих порушень прав особи на захист апеляційний суд не вбачає, оскільки ОСОБА_1 завчасно повідомлявся про розгляд справи, був обізнаний про складання стосовно нього 14.11.2025 року протоколу про адміністративне правопорушення та мав достатньо часу для з`явлення до суду. 
Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. 

Доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення
Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161-1 КУпАП, оскільки він здійснив роздрібну торгівлю газового пального без одержання документів дозвільного характеру, чим порушив ст. 15, п. 2 ст. 29 Закону України № 3817-ІХ від 18.06.2024 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, в межах санкції ч.1 ст. 161-1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, 

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай