РІШЕННЯ
іменем України
Справа № 285/6977/25
провадження у справі № 2/0285/329/26
25 лютого 2026 року    м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді   Сташків Т. Г., 
за секретаря судового засідання  Сарган О. А.,
учасники справи: представник позивача Усенко М. І., відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ :
22.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-капітал») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 6002811 від 07.02.2023 у розмірі 53 388,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову зазначають, що 07.02.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 602811 у електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 210 днів зі сплатою відсотків у розмірі 2,2% у день за користування кредитними коштами. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконала і тому утворилась заборгованість. Відповідно до договору факторингу від 01.02.2024 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 53 388,00 грн, яка складається з 6000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 47 388,00 грн заборгованості за відсотками. Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про погашення суми боргу, проте спір у добровільному порядку не врегульовано, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.
23.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 23.12.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів в АТ «Приватбанк».
Представник позивача у заяві клопотав про проведення судового засідання без його присутності, наполягав на задоволенні позову (а. с. ).
Відповідач у відзиві від 24.12.2025 повідомила, що вона не ухилялася від виконання своїх зобов`язань, проте нарахована сума відсотків майже у 10 разів перевищує тіло кредиту. Нарахування відсотків, штрафів та пені у такому розмірі суперечить вимогам ст.ст. 3, 509, 627 ЦПК України, положенням Законів України "Про захист прав споживачів", "Про споживче кредитування", тому просить стягнути заборгованість у розмірі фактично отриманого тіла кредиту. Судове засідання просить провести без її присутності.
Відповіді на відзив до суду не надійшло.
Сторони в судові засідання 27.01.2026, 25.02.2026 не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
07.02.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 602811, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надано на строк 210 днів, до 02.02.2024. Процентна ставка становить 2,2 % в день за користування кредитними коштами (п. 1.5.1 договору). Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на картку із № НОМЕР_1 (а. с. 9-18).
Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з погодженими умовами кредитування паспортом споживчого кредиту.
Згідно з довідкою ТОВ «Селфі кредит» клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 602811 від 07.02.2023 ідентифікована товариством за телефоном НОМЕР_3 за допомогою одноразового ідентифікатору Н806, відправленого 07.02.2023 (а. с. 23).
Відповідно до копії повідомлення ТОВ «Пейтек» від 20.10.2025 на виконання угоди про організацію переказу грошових коштів, укладеної з ТОВ «Селфі кредит», товариством 07.02.2023 було перераховано 6 000,00 грн на картку № НОМЕР_4 (а. с. 25).
АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів надав інформацію, що банківська картка № НОМЕР_4 емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та відповідно до виписки про рух коштів за вказаним рахунком зафіксовано отримання коштів у сумі 6 000,00 грн 07.02.2023, повідомлено фінансовий номер телефону НОМЕР_3 (а. с. 68-69).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Селфі кредит», за період з 07.02.2023 до 01.02.2024 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 602811 становить 53 388,00 грн, яка складається з 6000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 47388,00 грн заборгованості за відсотками (а. с. 26-32).
01.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено Договір факторингу № 01022024-1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 33-37).
До договору долучено витяг з реєстру боржників від 01.02.2024, де зазначено, що ОСОБА_1 має борг за договором № 602811 у розмірі 53 388,00 грн, який складається з 6000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 47388,00 грн заборгованості за відсотками; Акт приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024, копію платіжного доручення про перерахування позивачем на користь ТОВ «Селфі кредит» грошових коштів на виконання договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 (а. с. 38).
12.12.2025 позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога про погашення заборгованості за договором № 602811 у розмірі 53 388,00 грн (а. с. 40).
При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 602811 від 07.02.2023 укладений між первісним позикодавцем та ОСОБА_1 у електронній формі відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Також позивачем доведено виконання ТОВ «Селфі кредит» своїх зобов`язань за договором № 602811 від 07.02.2023 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором.
Вказане підтверджується як повідомленням ТОВ «Пейтек» від 20.10.2025 про перерахування 07.02.2023 коштів у розмірі 6 000,00 грн, а також повідомленням АТ «Універсал банк» щодо номеру банківської карти, емітованої на ім`я відповідача, її фінансового номеру телефону та виписки про рух коштів за вказаним рахунком на період видачі кредиту.
Також позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 602811 від 07.02.2023 відповідно до копії договору факторингу від 01.02.2024, квитанцій про перерахування коштів на виконання договору, витягу з реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості ОСОБА_1 .
Факт неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Селфі кредит». 
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц).
При перевірці розрахунку судом встановлено, що ТОВ «Селфі кредит» здійснювало нарахування відсотків до 01.02.2024, хоча строк кредитування між сторонами визначено у п. 1.4 договору 210 днів. 
Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять.
Розрахунок заборгованості позивача, як набувача права вимоги, суд не приймає до уваги, оскільки згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Тому судом встановлено підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 602811 від 07.02.2023 у розмірі 33 720,00 грн, з яких 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 27 720,00 грн (6000 х 2,2% х 210 днів) заборгованість за відсотками.
Відтак позивачем частково доведено порушення своїх майнових прав відповідачем.
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 1529,99 грн сплаченого судового збору.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд виснує наступне. 
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордеру від 01.07.2025; виписку з ЄДРЮО щодо Адвокатського об`єднання "Апологет"; договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025; Акт № 1004 наданих послуг від 08.12.2025; детальний опис виконаних робіт від 08.12.2025 (а. с. 43-46).
Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та зважаючи на фінансовий стан обох сторін, враховуючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи, часткову обґрунтованість позовних вимог, кількість процесуальних документів, виготовлених представником при поданні позову, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором № 602811 від 07.02.2023 у розмірі 33 720,00 грн, з яких 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 27 720,00 грн заборгованість за відсотками.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1529,99 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 25.02.2026.

Учасники справи: 
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (код ЄДРПОУ 35234236; 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх);
відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Суддя      Тетяна СТАШКІВ