Справа № 943/125/26 Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г.О. 
Провадження № 33/811/404/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 16 лютого 2026 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнуто з гр. ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 21 січня 2026 р. о 18 год. 00 хв. на 484 км + 500 м а/д М-06 Київ-Чоп Золочівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, у лівому ряді, не обрав безпечної швидкості, не переконався у безпеці маневру, був не уважним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме гужовий транспорт, який знаходився на розділювальній смузі дороги. Внаслідок ДТП транспортний засіб та гужова повозка отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Буського районного суду Львівської області від 16 лютого 2026 року, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Зазначає, що розгляд справи проведено без його участі, копію постанови отримав лише 26.02.2026.
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що зіткнення з гужовим транспортом, який знаходився на розділювальній смузі дороги, без розпізнавальних знаків, відбулось за лічені секунди. Було темно, він їхав на ближньому світлі, рухався з дозволеною на даній ділянці дороги швидкістю та не відволікався від керування транспортного засобу. Побачити в темряві гужову повозку без жодних світоповертаючих елементів було неможливо, уникнути зіткнення він зміг, та від`їхав вбік (два наступних транспортних засоби після нього також вчинили аналогічні дії, оскільки побачити гужовий транспорт в темряві не видається можливим). Вважає, що він не порушував ПДР, а в тому, що сталась дорожньо-транспортна пригода, винен власник гужового транспорту.
Суд першої інстанції фактично проігнорував його письмові пояснення, в яких він зазначав, що вини своєї не визнає, оскільки гужовий транспорт перебував на розділювальній смузі дороги без світло розпізнавальних знаків у темну пору доби. 
Постанова не містить жодної правової оцінки цих доводів, не наведено мотивів їх відхилення, що свідчить про однобічність дослідження доказів та порушення принципу повного й об`єктивного розгляду справи.
Крім цього, суд не встановив, у чому конкретно полягало порушення та якими доказами це підтверджується. Натомість його доводи про порушення ПДР власником гужового транспорту залишено без аналізу.
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задоволити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу задоволити частково з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як убачається з матеріалів справи та постанови Буського районного суду Львівської області від 16 лютого 2025 року під час розгляду даної справи суддя місцевого суду не дотримався зазначених вимог закону в достатній мірі, оскільки місцевим судом не досліджено належним чином матеріали справи, не надано оцінку доказам долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, не враховано дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, судом не допитано особу, яка притягується до адміністративної відповідальності з приводу встановлення фактичних обставин справи.
Зміст постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП.
Зокрема, постанова місцевого суду повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. Окрім цього, у постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення доказів, на які посилається сторони справи.
Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.
Апеляційний судом встановлено, що матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №572231 від 21.01.2026, схему ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , яким суд першої інстанції не надав оцінки та не врахував під час постановлення рішення.
З постановою судді першої інстанції, апеляційний суд не погоджується, оскільки така не містить аналізу дослідження всіх доказів, на підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке поставлено йому у провину. 
Так, згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
При цьому метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, поставлених перед судом, а й досягнення цілей правосуддя, у зв`язку з чим, суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення.
Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавлена можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження постанови, а суд вищої інстанції - переглянути таку.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суддею першої інстанції не дотримано вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Враховуючи наведене, постанова судді підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого слід всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 16 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скерувати на новий судовий розгляд до Буського районного суду Львівської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя    Урдюк Т.М.