ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2026	Справа № 910/338/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЗ-АГРО" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "УТЛ-2"
про стягнення 682 120, 00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАДЗ-АГРО" (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УТЛ-2" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 682 120, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 01082025/3 транспортного експедирування від 01.08.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЗ-АГРО" - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
21.01.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЗ-АГРО" про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зокрема встановлено відповідачу строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі заяви з обгрунтованими запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).
Крім того, судом повідомлено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Суд зазначає, що 18.10.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 року №3200-ІХ на підставі якого внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.
Згідно ч. 6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) - ч. 5 ст. ст.6 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (зі змінами), підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.
До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).
Так, відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно п. 2, ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Тож, судом було надіслано ухвалу від 26.01.2026 про відкриття провадження у даній справі в електронний кабінет відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду від 26.01.2026 отримана відповідачем 27.01.2026, що підтверджується довідкою Господарського суду міста Києва про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, відповідно до якої документ (ухвала суду від 26.01.2026) доставлено в електронний кабінет відповідача 27.01.2026 о 18:40 год.
Крім того, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.01.2026 також у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УТЛ-2" (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАДЗ-АГРО" (далі - клієнт) укладено договір № 01082025/3 транспортного експедирування, умовами якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта організувати та забезпечити перевезення вантажів залізничним транспортом у прямому та/або змішаному сполученні у власному та/або орендованому та/або залученому на інших правових підставах рухомому складі (надалі - Рухомий склад або вагони), а також додаткові послуги, пов`язані із залізничними перевезеннями (надалі - Послуги). 
Тарифи перевезень узгоджуються Сторонами шляхом підписання Заявки та/або Інструкції, яка після її підписання Сторонами є невід`ємною частиною цього Договору. Номенклатура вантажів, обсяг і вартість послуг, маршрути перевезень вантажів узгоджуються Сторонами в Заявках та/або Інструкціях до Заявки (надалі - Інструкції) на перевезення, які є невід`ємними частинами цього Договору (п. 1.2. договору).
Відповідно до п. 1.3. договору, на підставі Заявки та/або Інструкції Експедитор може надавати додаткові послуги: вивантаження вантажу та здавання вантажоодержувачу; перевірка кількості та стану вантажу, зважування вантажів, визначення якості товару (за результатами досліджень спеціалізованих лабораторій), відбір зразків товару; сплата мита, зборів та витрат, покладених на Клієнта, виконання митних формальностей, одержання інших необхідних документів.
Сторони узгодили, що вантаж (товар) для цього договору - це зернові, зернобобові, олійні сільськогосподарські культури та продукти їх переробки (п. 1.4. договору).
Згідно п. 2.1.1. договору, експедитор згідно погодженої Сторонами Заявки та/або Інструкції, надає комплекс Послуг, який включає в себе наступні: організація та забезпечення перевезень вантажів залізничним транспортом у прямому та/або змішаному сполученні; оплату залізничних тарифів; оплату додаткових зборів на станціях навантажування, вивантаження або переадресування вантажів; планування, замовлення та організацію подачі порожніх вагонів під навантажування вантажів; встановлення запірно-пломбувальних пристроїв; оформлення наказів на переадресування та оформлення перевізних документів; вчинення дій від свого імені у взаємовідносинах із транспортними організаціями та іншими організаціями, які беруть участь у плануванні, організації та здійсненні перевезень залізницею; додаткові роботи/послуги за дорученням і за рахунок клієнта, які письмово погоджені сторонами.
За умовами п.п. 2.1.7., 2.1.8. договору, експедитор зобов`язаний повідомляти Клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації, а в разі її неповноти - вимагати у Клієнта необхідну додаткову інформацію. У разі ненадання Клієнтом документів та необхідної інформації Експедитор має право, попередньо письмово повідомивши Клієнта, відкласти виконання своїх обов`язків за цим Договором до надання документів та інформації в повному обсязі без застосування відповідальності. До 13.00 год. робочого дня, що йде після дня отримання Заявки та/або Інструкції на відвантаження надати обмінне доручення. У разі не надання обмінного доручення у встановлені строки відповідальність за простій вагонів на елеваторі лягає на Експедитора.
Експедитор зобов`язаний забезпечувати своєчасне замовлення та організацію подачі рухомого складу належного типу, вантажопідйомності, кількості, санітарного та технічного стану, відповідно до кількості і типу вантажу для здійснення завантаження (вивантаження) належного Клієнту вантажу з метою його перевезення в строки та маршрутом, обраним Клієнтом згідно з попередньо погодженою з ним Заявкою та/або Інструкцією по заповненню залізничної накладної, що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1.9. договору).
Відповідно до п. 2.1.16 договору, після закінчення завантаження Експедитор надає Клієнту наступні документи: 
- оригінали рахунків-фактур; 
- акти наданих послуг; 
- документи, що підтверджують перевезення (залізничні накладні, накладні CIM/SMGS, листи коригування, якісні посвідчення, тощо). Зазначені документи, Експедитор зобов`язується надавати не пізніше кожного 2-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому здійснювалися перевезення;
- податкові накладні у електронній формі, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.
В свою чергу, згідно п. 2.3.1. договору, клієнт зобов`язаний видавати Експедиторові Заявки та/або Інструкції на перевезення, у випадку необхідності - доручення (довіреності). Заявки та/або Інструкції на відправлення вантажів повинні бути видані Експедиторові не менш ніж за 5 (п`ять) діб до запланованої дати завантаження (вивантаження). У випадку, якщо Клієнт надав Заявку та/або Інструкцію на перевезення у строк, менший, ніж 5 (п`ять) діб, але Експедитор прийняв Заявку та/або Інструкцію до виконання та підтвердив можливість здійснення перевезення, Заявка та/або Інструкція вважається поданою відповідно до умов цього Договору.
У пп.2.3.2. п. 2.3. договору визначено, що клієнт зобов`язаний не пізніше ніж за 5 (п`яти) робочих днів до початку завантаження надсилати Експедиторові Заявку та/або Інструкцію на перевезення вантажу із зазначенням найменування вантажу, пункту завантаження і станції відправлення, об`єму, термінів та початку завантаження, станції призначення, найменування вантажоодержувача, видів супровідної документації, інструкції по заповненню залізничної накладної, інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення та іншу інформацію, необхідну для виконання Експедитором обов`язків, встановлених Договором.
Згідно п. 4.11. договору (в редакції протоколу розбіжностей), у випадку відмови Експедитора від надання послуг згідно попередньо погодженої Сторонами Заявки та/або Інструкції менш ніж за 48 годин до настання дати початку надання послуг, Експедитор відшкодовує Клієнту усі наявні прямі збитки, пов`язані із таким порушенням та сплачує Клієнту штраф 5% від погодженої в Заявці та/або Інструкції Клієнта вартості послуг. 
Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.06.2025 року (п. 6.1. договору).
Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2025 на виконання договору позивач направив відповідачу Заявки № 1, № 2 та № 3, які були підписані та скріплені печатками обох сторін у системі «Вчасно». Зокрема, відповідачем накладено електронний підпис та печатку на вказані заявки 25.08.2025.
Заявки містили погоджені Сторонами умови організації перевезення кукурудзи 3 класу залізничним транспортом зі станції Бучач до порту Чорноморськ, а саме: 
- Заявка № 1 - на перевезення 3 300 т кукурудзи 3 класу в термін поставки з 15.10.2025 до 31.10.2025; 
- Заявка № 2 - на перевезення 7 000 т кукурудзи 3 класу в термін поставки з 15.11.2025 до 15.12.2025; 
- Заявка № 3 - на перевезення 8 000 т кукурудзи 3 класу в термін поставки з 01.11.2025 до 30.11.2025.
Проте, відповідач не виконав заявки позивача, а саме не надав послуги з організації та забезпечення перевезень вантажу позивача за заявками №№1-3. Про неможливість їх виконання та/або необхідність додаткових даних у передбачений договором спосіб і строк не заявляв.
Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до відповідача електронною поштою з проханнями надати документи та інформацію, необхідні для виконання Заявок у погоджені строки (обмінні доручення, плани відправлення, інформацію про дислокацію вагонів тощо), однак відповідач не вжив жодних дій, спрямованих на виконання Заявок. 
Разом з тим, позивачем було отримано лист відповідача №11-11/2025/01 від 11.11.2025, в якому, посилаючись на п. 2.3.2 договору та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторські послуги», відповідач повідомив, що позивачем не було надано інструкцій до первинних Заявок № 1- 3, у зв`язку з чим Експедитор має право не приступати до виконання обов`язків за Договором до отримання від Клієнта всіх необхідних документів та інформації, а також зазначив про відсутність можливості виконати вказані заявки позивача у майбутньому. 
Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач порушив прийняті на себе договірні зобов`язання щодо організації та забезпечення перевезення за погодженими Заявками №1- 3, що є підставою для застосування до нього передбаченої договором відповідальності у вигляді штрафу, а тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 682 120, 00 грн.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Відповідно до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Частиною 1 ст. 916 Цивільного кодексу України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.
Статтею 920 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.
За приписами ст. 931 Цивільного кодексу України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Судом встановлено, що на виконання договору позивачем було направлено відповідачу Заявки № 1, № 2 та № 3 від 13.08.2025, які були підписані та скріплені печатками обох сторін у системі «Вчасно». Зокрема, відповідачем накладено електронний підпис та печатку на вказані заявки 25.08.2025.
Відповідно до вказаних заявок відповідач зобов`язаний був організувати перевезення кукурудзи 3 класу залізничним транспортом зі станції Бучач до порту Чорноморськ, а саме: 
- Заявка № 1 - на перевезення 3 300 т кукурудзи 3 класу, ціна за тонну з ПДВ - 738, 00 грн, термін поставки з 15.10.2025 до 31.10.2025; 
- Заявка № 2 - на перевезення 7 000 т кукурудзи 3 класу, ціна за тонну з ПДВ - 745, 00 грн, термін поставки з 15.11.2025 до 15.12.2025; 
- Заявка № 3 - на перевезення 8 000 т кукурудзи 3 класу, ціна за тонну з ПДВ - 745, 00 грн, термін поставки з 01.11.2025 до 30.11.2025.
Проте, відповідач не надав послуги з організації та забезпечення перевезень вантажу позивача за заявками №№1-3. 
За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.
Так, відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до п. 2.1.3. договору, експедитор зобов`язаний у випадку неможливості надати послуги, повідомити про це клієнтові протягом 2 (двох) робочих днів від дати отримання заявки та/або інструкції від клієнта на надання послуг.
За умовами п.п. 2.1.7., 2.1.8. договору, експедитор зобов`язаний повідомляти Клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації, а в разі її неповноти - вимагати у Клієнта необхідну додаткову інформацію. У разі ненадання Клієнтом документів та необхідної інформації Експедитор має право, попередньо письмово повідомивши Клієнта, відкласти виконання своїх обов`язків за цим Договором до надання документів та інформації в повному обсязі без застосування відповідальності. До 13.00 год. робочого дня, що йде після дня отримання Заявки та/або Інструкції на відвантаження надати обмінне доручення. У разі не надання обмінного доручення у встановлені строки відповідальність за простій вагонів на елеваторі лягає на Експедитора.
Тож, відповідно до умов договору, відповідач у випадку неможливості надання послуг зобов`язаний був повідомити про це позивача протягом 2 (двох) робочих днів від дати отримання заявки, тобто у строк до 27.08.2025 включно (у даному випадку суд відраховує строк від дати підписання відповідачем заявок на перевезення) та відкласти виконання своїх обов`язків за договором до надання позивачем документів та інформації в повному обсязі. 
Проте, відповідачем не було повідомлено позивача у передбачений договором спосіб та строк про неможливість їх виконання та/або необхідність додаткових даних для надання послуг з перевезення, відповідний лист було направлено відповідачем лише 11.11.2025, тобто поза межами строку, визначеного п. 2.1.3. договору, а саме під час терміну, погодженого сторонами для виконання заявок.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАДЗ-АГРО" просить суд стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 682 120, 00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).
Так, у п. 4.11. договору (в редакції протоколу розбіжностей) сторони погодили, що у випадку відмови Експедитора від надання послуг згідно попередньо погодженої Сторонами Заявки та/або Інструкції менш ніж за 48 годин до настання дати початку надання послуг, Експедитор відшкодовує Клієнту усі наявні прямі збитки, пов`язані із таким порушенням та сплачує Клієнту штраф 5% від погодженої в Заявці та/або Інструкції Клієнта вартості послуг. 
У позовній заяві позивачем наведено розрахунок штрафу, в обгрунтування нарахування якого позивач зазначає наступне:
- у межах договору транспортного експедирування сторонами були погоджені та підписані три Заявки на перевезення кукурудзи 3 класу за маршрутом Бучач (364400) - Чорноморськ-порт експ. (402103) загальним обсягом 18 300 т, а саме: Заявка №1 - 3 300 т за тарифом 738 грн/т з ПДВ; Заявка №2 - 7 000 т за тарифом 745 грн/т з ПДВ; Заявка №3 - 8 000 т за тарифом 749 грн/т з ПДВ. 
- розрахунок вартості послуг та відповідно штрафу здійснюється виключно на підставі первинних Заявок №1- 3 (тариф х обсяг), підписаних обома сторонами: 
Заявка №1: 3 300 т х 738 = 2 435 400 грн х 5% = 121 770 грн. 
Заявка №2: 7 000 т х 745 = 5 215 000 грн х 5% = 260 750 грн. 
Заявка №3: 8 000 т х 749 = 5 992 000 грн х 5% = 299 600 грн.
Тобто, як вбачається з позовної заяви, позивачем здійснено нарахування штрафу на суму вартості товару (кукурудзи), переданої на перевезення відповідачу, в той час як у п. 4.11. договору сторони погодили, що нарахування штрафу (5%) здійснюється на суму вартості послуги.
Так, у заявках №№1-3 сторони погодили наступні умови оплати послуг: 80% вартості Послуг оплачується протягом 5 (п`яти) банківських днів після факту відвантаження та надання оформлених скан-копії акту наданих послуг, документів, що підтверджують надані послуги відвантаження (залізничні накладні, накладні CIM/SMGS, листи-коригування (за наявності), залізничні відомості, якісні посвідчення, тощо), рахунку-фактуру на оплату. 20% вартості Послуг згідно акту наданих послуг оплачується протягом 5 (п`яти) банківських днів після реєстрації податкової накладної та отримання рахунку на доплату.
Крім того, у розділі 3 договору «Порядок розрахунків» сторони погодили наступне.
- за надання Послуг Експедитор виставляє Клієнтові рахунок-фактуру по письмово погодженим тарифам (п. 3.1.);
- оплата проводиться Клієнтом наступним чином: 80% вартості Послуг оплачується протягом 5 (п`яти) банківських днів після факту відвантаження та надання оформлених скан-копії акту наданих послуг, документів, що підтверджують надані послуги відвантаження (залізничні накладні, накладні CIM/SMGS, листи-коригування (за наявності), залізничні відомості, якісні посвідчення, тощо), рахунку-фактуру на оплату. 20% вартості Послуг згідно акту наданих послуг оплачується протягом 5 (п`яти) банківських днів після реєстрації податкової накладної та отримання рахунку на доплату (п. 3.2.);
- загальна договірна сума за Договором не є фіксованою, її розмір визначається видом та обсягом наданих транспортно-експедиторських послуг і встановлюється у відповідних актах наданих послуг до цього Договору (п. 3.4);
- розмір договірної ціни включає в себе: винагороду Експедиторові, залізничний тариф, вартість виготовлення ЗПП, станційні збори, оформлення карантинних, ветеринарних сертифікатів, сертифікатів якості, сертифікатів ДІСХ, ТПП, ВТД, митних платежів, лабораторних досліджень продукції, послуги митного брокера, ПГВК тощо (п. 3.5); 
- по закінченню надання Послуг щодо заявленого вантажу здійснюється звірка виконаних Сторонами обов`язків, після чого Експедитор надсилає Клієнтові Акт звірки взаєморозрахунків. У відповідності до цього Акту здійснюються кінцеві взаєморозрахунки Сторін, але лише на основі виставлених рахунків. Підписання Акту не позбавляє Клієнта права на пред`явлення до Експедитора претензій з приводу неналежного виконання його обов`язків за Договором в межах строків, передбачених чинним законодавством та цим Договором (п. 3.6.).
Тож, сторонами ані у договорі, ані у заявках не було погоджено вартість послуг перевезення. У даному випадку сторони за взаємної згоди вирішили, що загальна договірна сума за Договором не є фіксованою та розмір наданих послуг визначається видом та обсягом наданих транспортно-експедиторських послуг і встановлюється у відповідних актах наданих послуг до цього Договору.
Відтак, враховуючи що за умовами укладеного сторонами договору штраф у розмірі 5 % нараховується на суму вартості послуг, в свою чергу заявки №№1-3 не містять вартості послуг, а лише умови оплати, а п. 3.4. договору встановлює, що розмір і вид послуг визначається у відповідних актах наданих послуг, суд зазначає, що у даному випадку відсутня база (сума) для нарахування штрафу, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЗ-АГРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УТЛ-2" про стягнення 682 120, 00 грн. задоволенню не підлягають.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем. 
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. О. Щербаков