Провадження № 2-др/679/8/2026
Справа № 679/1824/25

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року м.Нетішин 

Нетішинський міський суд Хмельницької області 
у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
за участі секретаря судового засідання Плазій Н.В.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бойка Валерія Федоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення батьківства,-
В С Т А Н О В И В:

10.03.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бойка В.Ф. про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. 
В обґрунтування заяви зазначено, що 06.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення батьківства. 
Під час розгляду вищевказаної цивільної справи позивач ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката Бойка В.Ф. у розмірі 15000,00 грн, про що суду надано відповідні докази, зважаючи на те, що до закінчення судових дебатів представником позивача зроблено відповідну заяву про таке.
Сторони у судове засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення не з`явилися, у зв`язку з їх неявкою фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення суд дійшов висновку про таке. 
Згідно зі ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів із дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Судом встановлено, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.03.2026 у цивільній справі № 679/1824/25 (провадження № 2/679/327/2026) задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення батьківства.
Питання щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося, оскільки представником позивача до закінчення судових дебатів зроблено усуну заяву про те, що докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів із дня ухвалення судового рішення по суті справи.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, представництво інтересів позивача ОСОБА_1 під час судового розгляду цивільної справи № 679/1824/25 здійснювалось адвокатом Бойком В.Ф. на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 09.12.2025 серії ВК № 1202107.
При зверненні до суду позивачем до позовної заяви долучено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач ОСОБА_1 поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи у розмірі 15000,00 грн.
Як вбачається з долучених заяви про ухвалення додаткового рішення доказів 08.12.2025 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Бойком В.Ф. укладено договір про надання правничої допомоги предметом якого є надання адвокатом правничої допомоги з підготовки позовної заяви про встановлення батьківства та представництва інтересів клієнта у суді, яким вартість правничої допомоги визначено у розмірі 15000,00 гривень. 
06.03.2026 між адвокатом Бойком В.Ф. та позивачем ОСОБА_1 підписано акт виконаних робіт відповідно до якого загальна вартість професійної правничої допомоги склала 15000,00 гривень, а саме: ознайомлення з обставинами справи та консультація клієнта – 500,00 гривень, ознайомлення із законодавчою базою та судовою практикою – 500,00 гривень, узгодження правової позиції, збір доказів, підготовка позовної заяви у т.ч. її друк 5500,00 гривень, ознайомлення із відзивом на позовну заяву і підготовка відповіді на відзив 3000,00 гривень, підготовка клопотання про виклик свідків та письмових пояснень 1500,00 гривень, надання правової допомоги під час розгляду справи у суді 15.01.2026 – 750,00 гривень, 06.02.2026 – 750,00 гривень, 24.02.2026 – 500,00 гривень, підготовка судової промови і надання правової допомоги під час розгляду справи у суді 06.03.2026 – 1500,00 гривень, підготовка заяви про стягнення судових витрат, включаючи складання акту прийомки-передачі послуг – 500,00 гривень. 
Відповідно до прибуткового касового ордеру № 15/25 від 08.12.2025 адвокатом Бойком В.Ф. отримано від ОСОБА_1 15000,00 гривень.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У поданих представником відповідачки додаткових поясненнях від 31.03.2026 щодо заявленого стороною позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн зазначено, що вимога сторони позивача про ухвалення додаткового рішення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки до заяви про ухвалення додаткового рішення не долучено договір про надання правової допомоги або ж додаткова угода до нього, укладена між адвокатом Бойком В.Ф. та позивачем, які дали б підстави встановити домовленість сторін про визначення розміру гонорару адвоката. Крім того, визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає складності справи, не вимагало від адвоката значної підготовки та затрати великих обсягів часу, позаяк така категорія справ є типовою в його практиці. Звертає увагу суду, що вказаний у акті час участі адвоката у судових засідання не відповідає фактичній тривалості таких судових засідань, а складання акту виконаних послуг не є видом юридичної допомоги, тому вартість роботи з його складання не може бути включена до наданого виду правової допомоги. Долучений у якості доказу понесених витрат на професійну правничу касовий ордер № 15/25 від 08.12.2025 не відповідає вимогам до форми прибуткового касового ордеру затвердженої Додатком 2 Постанови національного банку України № 148 від 29.12.2017 року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».
Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Так, щодо необхідності покладення на відповідачку вартості підготовки заяви про стягнення судових витрат та виготовлення акту прийомки робіт, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі №910/9714/22 згідно якого, заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Слушним є посилання представника відповідачки і на невідповідність затраченого адвокатом часу на підготовку позовної заяви, клопотання про виклик свідка, зважаючи на їх типовість, об`єм зібраних доказів, враховуючи, що до позовної заяви в якості доказів долучено лише копію паспорту позивача, копію свідоцтва про народження дитини та дві копії фотозображення. Зазначений адвокатом час участі його у судовому засіданні, не відповідає тривалості судових засідань у протоколах судових засідань, які містяться у матеріалах справи. 
Доводи представника відповідачки про відсутність у матеріалах справи договору про надання правової допомоги та невідповідності прибуткового касового ордеру формі затвердженій законодавством не заслуговують на увагу, оскільки такі не спростовують здійснення адвокатом представництва інтересів позивача під час розгляду справи, укладення між ними договору про надання правничої допомоги з узгодженням фіксованої суми гонорару адвоката, про що у справі наявні відповідні докази. 
Отже, з урахуванням фактичного обсягу наданих юридичних послуг, співмірності суми витрат зі складністю справи та відповідності суми заявлених витрат критеріям реальності і розумності, суд вважає, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 10000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258-261, 263, 270 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бойка Валерія Федоровича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 679/1824/25 (провадження №2/679/327/2026) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення батьківства.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмір 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. 
Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Стасюк