Справа № 297/328/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року       м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді МИХАЙЛИШИН В. М.  за участю секретаря Балега Ю.О., представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Мензак Ю.Ю., представника відповідача Закарпатської митниці Держмитслужби за довіреністю Козакової К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Мензак Юлія Юлійовича до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мензак Ю.Ю. звернулась до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови № 0883/UA305000/2025 від 21 січня 2026 року про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил за ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України.
Позовна заява мотивована тим, що Постановою № 0883/UA305000/2025 від 21 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МКУ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 27624,85 грн.. Згідно вищевказаної постанови, вона 12.12.2025 року о 06:43 год. у пішому порядку  через зелений коридор перейшла державний кордон з Угорщини в Україну. В ході митного контролю речей були виявлені товари іноземного виробництва: годинник наручний в пластиковому корпусі з стрілочним механізмом марки "Q&Q10 bar water resist" 18 шт.; годинник наручний в металевому корпусі зі стрілочним механізмом марки "Q&Q bar water resist" 30 шт.; та годинник наручний в пластиковому корпусі з рідкокристалічним дисплеєм марки "Q&Q 10 bar water resist" 38 шт..
При цьому, позивачка переміщувала дані годинники на прохання знайомої та у позивачки була квитанція щодо придбання годинників, однак такої не запитували, а вона забула її надати. Разом з цим, висновок СЛЕД Держмитслужби імовірно ґрунтується на роздрібних цінах. Однак, насправді годинники придбані за оптовими цінами за значно нижчою вартістю. Так, відповідно до квитанції, яка надавалась до Закарпатської митниці держмитслужби та відомості щодо чого відображені в оскаржуваній  постанові, загальна вартість придбаних годинників становить 410 Євро.
За таких обставин, сумарна вартість майна становила суму менше 500 Євро, тому відповідно до ч. 4 ст. 374 МК України це майно не підлягало оподаткуванню, отже, у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил за ч. 2 ст. 471 МК України.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2026 року провадження у даній справі відкрито та призначено до розгляду по суті.
09 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» Берегівським районним судом Закарпатської області отримано відзив на позовну заяву Закарпатської митниці Держмитслужби. Згідно відзиву, 12.12.2025 року о 06 годині 43 хвилині у зону митного контролю на ділянку "В`їзд в Україну" митного поста «Астей» Закарпатської митниці в пішому порядку слідувала громадянка України ОСОБА_1 , яка поверталася з Угорщини в Україну, де перебувала у приватних справах.
Формою проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу "зелений коридор". Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
В ході митного контролю речей громадянки України ОСОБА_1 були виявлені товари іноземного виробництва, а саме: годинник наручний в пластиковому корпусі з стрілочним механізмом марки «Q&Q 10 bar water resist» в кількості 18 штук; годинник наручний в металевому корпусі зі стрілочним механізмом марки «Q&Q water resist» в кількості 30 штук та годинник наручний в пластиковому корпусі з рідкокристалічним дисплеєм марки «Q&Q 10 bar water resist» в кількості 38 штук. Виявлений товар знаходився між особистими речами в поліетиленовому пакеті. Доступ до виявленого нічим не утруднювався та став можливим після відкриття пакету та огляду його вмісту. Згідно пояснення громадянки України ОСОБА_1 , яке знаходиться у матеріалах справи, вона переміщувала годинники на прохання невідомої їй особи за винагороду в розмірі 500 гривень. Документи, які б підтверджували вартість годинників, громадянка ОСОБА_1 не надала. Згідно мережі Інтернет вартість вказаного товару перевищує 500 євро.
Загальна вартість виявленого товару згідно з висновком експерта Закарпатського відділу експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби № 1420003800-0010 від 09.01.2026 року становить 92082,82 грн., що за курсом НБУ станом на 12.12.2025 року складає 1859,68 євро.
Враховуючи, що громадянка України ОСОБА_1 не задекларувала переміщувані нею годинники у кількості та вартістю, що підлягає письмовому декларуванню у порядку, встановленому для громадян і є об`єктами оподаткування митними платежами, тобто вчинила порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 471 Митного кодексу України, відносно неї складено протокол про порушення митних правил № 0883/UA305000/2025.
У зв`язку з наведеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні представник позивачки адвокат Мензак Ю.Ю. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача за довіреністю Козакова К.М. в судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Постановою № 0883/UA305000/2025 від 21 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МКУ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 27624,85 грн.. 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 12 грудня 2025 року о 06:43 год. у пішому порядку через зелений коридор перейшла державний кордон з Угорщини в Україну. В ході митного контролю речей були виявлені товари іноземного виробництва: годинник наручний в пластиковому корпусі з стрілочним механізмом марки "Q&Q10 bar water resist" 18 шт.; годинник наручний в металевому корпусі зі стрілочним механізмом марки "Q&Q bar water resist" 30 шт.; та годинник наручний в пластиковому корпусі з рідкокристалічним дисплеєм марки "Q&Q 10 bar water resist" 38 шт..
Так, статтею 366 МК України передбачена спрощена система митного контролю (двоканальна система), яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.
Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. 
Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України, початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларування шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. 
Згідно ч. 6 ст. 366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Відповідно до ч. 4 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.
Згідно ч. 1 ст. 511 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення - безпосередні предмети порушення митних правил, а також товари, транспортні засоби комерційного призначення та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. 
Частиною 2 статті 516 МК України, передбачено у разі якщо товари, транспортні засоби - безпосередні предмети порушення митних правил тимчасово вилучаються на підставі статті 511 цього Кодексу у справах про порушення митних правил за статтями цього Кодексу, що передбачають стягнення в розмірі, визначеному у відсотках від вартості цих товарів, транспортних засобів, призначення експертизи для визначення вартості зазначених товарів, транспортних засобів є обов`язковим.
Отже, відповідно висновку експерта Закарпатського відділу експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби № 1420003800-0010 від 09.01.2026 року вартість виявленого у ОСОБА_1 товару становить 92082,82 грн., що за курсом НБУ станом на 12.12.2025 року складає 1859,68 євро.
При цьому, посилання представника на наданий рахунок серії НОМЕР_1 з перекладом та те, що ОСОБА_1 придбала виявлені годинники в м. Будапешт Угорської Республіки 11 грудня 2025 року спростовані наданим відповідачем Витягом про переміщення позивачки ОСОБА_1 через державний кордон України 11 грудня 2025 року та 12 грудня 2025 року. Позаяк, вказаний Витяг свідчить про неможливість перебування громадянки України ОСОБА_1 в м. Будапешт 11 грудня 2025 року.
Зокрема судом було встановлено з долучених до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_1 , що остання за грошову винагороду у розмірі 500,00 гривень на прохання невідомої їй особи переміщувала через державний кордон України 12 грудня 2025 року вказані вище годинники. Вказане свідчить про обгрунтованість винесеної відповідачем постанови № 0883/UA305000/2025 від 21 січня 2026 року та спростовує посилання в позовній заяві щодо придбання годинників позивачкою в м. Будапешт.
Таким чином, виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушила вимоги закону щодо подання письмової митної декларації про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Тому, винесена постанова № 0883/UA305000/2025 від 21 січня 2026 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1 постановлена в рамках вимог Митного кодексу України. Підстав для скасування даної постанови судом не встановлено. 
Згідно практики Великої Палати Верховного Суду відображеній в постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19, визначений ст. 77 КАС України, обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Суд, ухвалюючи рішення, враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Разом з тим, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами доводи в заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а позовна заява є безпідставною та не підлягає до задоволення. 
Керуючись ст. 9, ч. 2 ст. 77, ст.ст. 241, 242, 246, 286 КАС України, ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП, суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) адвоката Мензак Юлія Юлійовича ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Закарпатської митниці Держмитслужби (м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, код ЄДРПОУ 43985560) про визнання протиправною та скасування постанови № 0883/UA305000/2025 від 21 січня 2026 року про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил за ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України - відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Суддя  	Віталій МИХАЙЛИШИН