ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 673/494/25
Провадження № 22-ц/820/648/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 
секретар судового засідання Демчук В.М.
за участю представника відповідачки – адвоката Зубаня О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з доповненнями до неї, подані його представником ОСОБА_3 , на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року (суддя Дворнін О.С.).
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27.07.2015 у справі № 673/830/15 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.
На підставі вказаного рішення 28 липня 2015 року видано виконавчий лист.
25.05.2016 державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС м. Харків відкрито виконавче провадження №51264704.
Постановою від 23.04.2017 зазначене виконавче провадження передано до Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.
22.11.2018 виконавче провадження передано до Шевченківського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області.
07.10.2024 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, розмір якої склав 679692,28 грн за період з липня 2015 року по 30.09.2024.
03.03.2025 ВП №51264704 надіслано до Ізмаїльського відділу ДВС, тобто по місцю знаходження боржника та по місцю проходження ним військової служби з 19.12.2018.
На думку позивача, розрахунок є неповним та не відповідає дійсним обставинам щодо фактичної сплати аліментів, оскільки ОСОБА_1 на протязі цього часу частково сплачував їх.
Відтак вважав, що наявні фактичні та правові підстави для звернення ОСОБА_1 за судовим захистом своїх прав щодо визначення дійсного розміру заборгованості та, відповідно, пені, розмір якої прямо пов?язаний з розміром заборгованості.
Вказував, що в провадженні Деражнянського районного суду Хмельницької області знаходиться цивільна справа № 673/1277/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Однак, у зв`язку з пропуском строку для подання зустрічного позову до вказаної позовної заяви, виникла необхідність в поданні окремого даного позову.
Звертаючись до суду, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.09.2025, просив суд частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4 на загальну суму 346105,57 грн заборгованості; залишок по сплаті заборгованості по аліментам в розмірі 110388,38 грн розстрочити на 12 місяців.
Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2026 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Зубаня Олександра Олександровича, про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. В задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 17000 грн відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , через свого представника Волкогонова О.К., подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що наявність заборгованості за аліментами оцінюється судом в кожній конкретній справі з урахуванням фактичних обставин, що вплинули на виникнення та розмір заборгованості. Це прямо випливає з правової природи норми: суд має право звільняти від заборгованості, оцінюючи всі обставини справи, зокрема матеріальний та сімейний стан платника, його можливості виконувати зобов`язання і поважні причини невиконання або часткового виконання обов`язків. Це означає, що участь у бойових діях або служба в Збройних Силах чи інших військових формуваннях України під час війни може бути оцінена судом як обставина, що має істотне значення для виникнення заборгованості, адже така участь безпосередньо впливає на можливість своєчасної та повної сплати аліментів. 
Вважає, що суд при цьому повинен зіставити інтереси дитини зі здатністю боржника виконувати свій обов`язок з огляду на об`єктивні та незалежні від боржника обставини, а саме роль бездіяльності органів державної виконавчої служби, служба, часті відрядження, відсутність доступу до місця проживання чи фінансових ресурсів, що обмежувало можливість здійснювати платежі.
На думку скаржника, судом не була належним чином оцінена роль бездіяльності органів державної виконавчої служби, зокрема не направлення виконавчого листа за місцем проходження військової служби позивача, що істотно вплинуло на формування значної заборгованості та не може, за наведених обставин, покладатися виключно на платника аліментів.
Зазначає, що ОСОБА_1 є кадровим офіцером Державної прикордонної служби України. З початком вторгнення рф до України в 2014 року, а особливо після повномасштабного вторгнення рф на територію України у лютому 2022 року по теперішній час, він був залучений до виконання службових обов`язків з захисту державного кордону та безпосередньої оборони країни, знаходячись в численних та постійних відрядженнях, виїздах тощо, не маючи внаслідок чого фізичного доступу до місця проживання та фінансових ресурсів. Тим не менше, незважаючи на вказані ускладнення, на наявність другої дитини від іншого шлюбу, яка знаходиться на його утриманні, боржник самостійно частково сплачував аліменти на утримання дитини, сплативши таким чином 223199 грн. 
Звертає увагу апеляційного суду на те, що в первісному позові була вказана, як самостійно сплачені аліменти, сума в розмірі 244744,08 грн, які державний виконавець не врахував в своєму остаточному розрахунку від 13.08.2025. Водночас, ОСОБА_2 отримувала вказані кошти, проте не повідомила про цей факт державного виконавця при складанні первісного розрахунку заборгованості, що свідчить про її недоброчесність та намагання ввести і виконавця, і, в кінцевому рахунку, суд в оману, з метою подвійного стягнення коштів з боржника. 
Вважає, що така значна заборгованість зі сплати аліментів виникла в тому числі внаслідок неналежного виконання своїх прямих обов`язків з боку посадових осіб ДВС, які на протязі всього цього часу не спромоглися встановили та не направили на місце служби боржника виконавчий документ для утримання аліментів з фінансової частини в/ч НОМЕР_1 , в якій з 2018 року по теперішній час він проходить службу. Сам же ОСОБА_1 , виходячи з вищевказаних обставин, не знав навіть куди надавати квитанції про сплату аліментів. При цьому, державними виконавцями, як вже зазначалося, не було вжито жодних заходів для встановлення місця знаходження боржника та місця його роботи для відправлення за місцем проходження служби виконавчого листа. І тільки після направлення ВП, за ініціативою боржника, до Ізмаїльського відділу ДВС на початку 2025 року відповідний виконавчий лист був надісланий до фінансової частини по місцю проходження служби ОСОБА_1 і відрахування аліментів прийняло стабільний характер. 
Вказує, що в рішенні Хмельницького апеляційного суду від 18.12.2025 по цивільній справі 673/1277/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02.10.2025 вказано, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення ч. 4 та ч.5 ст. 196 СК України, за змістом яких розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а також інших обставин, що мають істотне значення. 
Вважає, що дана обставина є поважною і належною підставою для зменшення розміру заборгованості і мала бути врахована судом першої інстанції і по цивільній справі №673/494/25, рішення якого оскаржується в даному випадку.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , через свого представника Зубаня О.О., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що позивач є працездатним, має регулярний дохід, оскільки регулярно отримує зарплатню, з якої можливе відрахування у рахунок стягнення аліментів на утримання його дитини. Водночас, вважає, що заявлені вимоги є необґрунтованими та такими, що суперечать принципу забезпечення найкращих інтересів дитини.
В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Зубань О.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – без змін.
Позивач ОСОБА_1 та його адвокат Волкогонов О.К. в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Від адвоката Волкогонова О.К. надійшло клопотання про розгляд скарги за відсутності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Волкогонова О.К.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями до неї підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької областi від 27 липня 2015 року у справі №673/830/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 7-8).
25.05.2016 державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС м. Харків відкрито виконавче провадження №51264704.
Постановою державного виконавця Дзержинського відділу ДВС м. Харків від 23.04.2017 зазначене виконавче провадження передано до Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.
22.11.2018 виконавче провадження передано до Шевченківського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області.
07.10.2024 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС м. Харків проведено розрахунок заборгованостi по сплаті алiментiв, розмір якої склав 679692,28 грн за перiод з червня 2015 року по 30.09.2024 (а.с. 14 (зворот)-15).
Згідно з довідкою Iзмаїльського вiддiлу ДВС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 38605 від 30.04.2025, на примусове виконання до Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Одеса) 14.03.2025 надійшло виконавче провадження №51264704 від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що відкрито на підставі в/л № 673/830/15-д від 28.07.2015.
Підставою для передачі виконавчого провадження стало те, що боржник мешкає на території міста Ізмаїла.
Державним виконавцем встановлено, що боржник проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та 24.03.2025 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надіслана для виконання до бухгалтерії військової частини. 
Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 07.10.2024 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.09.2024 склала 679692,28 грн. 
Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату розпочато утримання заборгованості по аліментам (а.с. 29).
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для часткового звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів суд не вбачає, оскільки частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач не довів, що не мав об`єктивної можливості сплачувати аліменти.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 28 червня 2023 року в справі № 186/126/21).
При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.
У справі, яка переглядається, позивач посилався як на підставу для часткового звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, те, що він є військовослужбовцем та залучений до виконання службових обов`язків з захисту державного кордону та безпосередньої оборони країни, знаходиться в численних та постійних відрядженнях, виїздах, тому не має доступу до місця проживання та фінансових ресурсів, при цьому виконавча служба вчасно не направила виконавчого листа за місцем проходження ним військової служби, що вплинуло на формування значної заборгованості по сплаті аліментів і дана обставина не залежала від позивача. Крім того, вказує, що на його утриманні також перебуває інша малолітня дитина – ОСОБА_5 , на яку з нього стягуються щомісячно аліменти.
Проте, проходження позивачем військової служби не є виключною обставиною для звільнення особи від обов`язку сплати аліментів. 
Крім того, як суд першої інстанції правильно констатував, позивач не повідомив суд або стягувача про зміну місця проживання чи служби, тим сам ускладнив виконання рішення суду, а неодноразова передача виконавчого провадження між органами ДВС не є підставою для звільнення позивача від обов`язку виконання рішення суду. Наявність іншої дитини на утриманні не звільняє позивача від обов`язку щодо сплати аліментів на першу дитину, оскільки зміна матеріального стану може бути підставою для зміни розміру аліментів, а не для звільнення від уже існуючої заборгованості. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що чинне законодавство не встановлює ніяких обмежень щодо стягнення з військовослужбовців аліментів. Військовослужбовці, як і цивільні особи, сплачують аліменти на загальних підставах та з усіх видів грошового забезпечення. 
Посилання на те, що ним періодично здійснювався переказ коштів дитині, проте дані суми не були враховані при обрахунку заборгованості по сплаті аліментів, суд не бере до уваги, оскільки позивач не надав іншого розрахунку, ніж сформований державним виконавцем, а перекази коштів на потреби дитини не звільняють батька дитини від обов`язку сплачувати аліменти на виконання рішення суду.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями до неї, які подані його представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 01 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай