ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року 

м. Київ

справа № 600/2723/24-а
адміністративне провадження № К/990/250/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стеценка С.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків "ЧЕРНІВЦІ"
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року (суддя Маренич І.В.)
у справі №600/2723/24-а
за позовом Чернівецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю
до Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків "ЧЕРНІВЦІ"
про стягнення адміністративно-господарських санкцій,. 

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. Чернівецьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків "ЧЕРНІВЦІ" (далі - АОСББ "Чернівці", відповідач, скаржник, Асоціація), в якому просив стягнути з відповідача на користь Чернівецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю всього 55227,18 грн, з яких адміністративно-господарські санкції в сумі 54358,63 грн та пеня 868,55 грн.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності сформовано розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, та розміщено його в електронному кабінеті відповідача 07.03.2024.
3. Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті адміністративного-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2023 рік становила 8 особи; середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0 особа, а норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю визначено 1 особа.
4. Відповідно до заборгованості по сплаті адміністративного-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, розмір адміністративно-господарських санкцій становить 48850,44 грн та пеню в сумі 780,54 грн.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

5. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач на виконання ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" не сплатив адміністративно-господарські санкції в сумі 54358,63 грн та пеня 868,55 грн. Вказував, що сума заборгованості підтверджується розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку із невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік та квитанцією про розміщення розрахунку в електронному кабінеті роботодавця від 07.03.2024. Несплата адміністративно-господарських санкцій до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю завдає значної шкоди державним інтересам, не дозволяє в повній мірі створити особам з інвалідністю необхідні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя.
6. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвалу про відкриття провадження направлено за адресою державної реєстрації місця проживання відповідача, однак поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання". 

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.09.2024 позов задоволено.
8. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, в порушення вимог статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-XII (далі - Закон №875-XII, не виконав нормативу по працевлаштуванню 1 особи з інвалідністю та в строк до 15.04.2023 не сплатив адміністративно-господарські санкції за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.
9. Рішення оскаржив відповідач. Ухвалою від 04.02.2025 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав ненадання оригіналу квитанції про сплату судового збору. Строк для усунення недоліків встановлено п`ять днів з моменту отримання ухвали.
10. Зазначену ухвалу було направлено виключно до електронного кабінету Асоціації як юридичної особи (т. 1 а.с. 96), але не надіслано адвокату Усманову М.А., який безпосередньо підписав та подав апеляційну скаргу. 
11. Ухвалою від 14.04.2025 апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 04.02.2025. Відповідно до матеріалів справи зазначена ухвала також представнику відповідача не направлялася. 
12. 15.05.2025 Асоціація подала повторну апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку. Ухвалою від 03.11.2025 апеляційний суд залишив скаргу без руху, відмовивши у задоволенні клопотання про поновлення строку і визнавши причини його пропуску неповажними. 
13. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025 у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. 02.01.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2025, в якій скаржник просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
15. Як на підставу касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції скаржник покликається на абз. 6 ч. 4 ст. 328 КАС України, мотивуючи її порушенням судом апеляційної інстанції приписів процесуального права - ст. 120, 298 КАС України при з`ясуванні обставин щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження та вирішенні питання про повернення апеляційної скарги відповідача з причини неусунення недоліків. 
Скаржник зазначає, що апеляційний суд формально підійшов до оцінки причин пропуску строку звернення, не врахувавши об`єктивну неможливість усунути недоліки через неналежне повідомлення (втрата АОСББ "Чернівці" доступу до електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" через пошкодження ключа кваліфікованого електронного підпису, внаслідок чого відповідач не отримав ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху); зволікання суду з розглядом питання про рух апеляційної скарги; відсутність зі сторони відповідача зловживання процесуальними правами.
16. Ухвалою від 06.02.2026 Верховний Суд відкрив провадження у справі для перевірки заявлених скаржником аргументів.
17. Відзив від позивача не надходив, водночас відповідно до довідки про доставку електронного листа копію ухвали від 06.02.2026 було доставлено позивачу до електронного кабінету 12.02.2026 о 03 год. 40 хв. 

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги, дійшов такого висновку.
19. Центральним питанням у цьому спорі є дотримання відповідачем строку на подання апеляційної скарги.
20. Згідно з ч. 1 ст. 118 КАС України регламентовано, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
21. Статтею 119 КАС України передбачено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.
Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.
22. Відповідно до ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Строк, що визначається роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року цього строку.
Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.
Якщо закінчення строку, що визначається місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.
Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.
Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
23. За приписами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
24. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
25. Відповідно до .п. 8 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
26. Згідно з ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
27. Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено процесуальні строки, у межах яких учасники справи та усі зацікавлені особи можуть реалізувати право на апеляційний перегляд справи, гарантоване ст. 13 цього Кодексу та ст. 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».
28. Встановлення законом таких процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
29. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
30. Поряд із цим процесуальним законом, зокрема й частиною третьою ст. 295 КАС України, передбачена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин.
31. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
32. Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, у якій акцентувалася увага й на тому, що нормами ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
33. Проаналізувавши вищенаведені приписи процесуального закону, Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.
34. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документу, зокрема позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
35. Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, обмежився формальним висновком про недоведеність поважних причин, не надавши належної оцінки конкретним обставинам, що мали місце у справі. 
36. Частиною 1 ст. 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
37. Частиною 1 ст. 60 КАС України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
38. Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
39. Частиною 1 ст. 251 КАС України передбачено, що копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.
40. Згідно з ч.5 ст.251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
41. Згідно з ч. 7 ст.251 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
42. У постанові від 14.08.2025 у справі № 260/6591/24 Верховний Суд зазначив:

«У статті 251 КАС України визначено, що копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, якими є сторони й треті особи. Водночас КАС України гарантує сторонам право брати участь у справі не лише особисто, а й через представника.
У такому разі представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки, в тому числі право одержувати копії судових рішень, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, якщо учасник справи діє через представника судові рішення надсилаються і йому. За умови вручення копії судового рішення представникові, суд може не надсилати рішення особі, яку він представляє, проте не навпаки».

43. Суд вважає цей висновок застосовним і до справи, що розглядається.
44. Адвокат Усманов М.А. підписав та подав апеляційну скаргу особисто, тобто є процесуальним представником у розумінні КАС України. Отже, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 04.02.2025 мала бути надіслана саме адвокату, а не виключно до електронного кабінету юридичної особи - Асоціації.
45. У зв`язку з тим, що згідно з матеріалами справи ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та згодом і її повернення представнику відповідача не надсилалися, Суд вважає, що апеляційний суд позбавив представника відповідача можливості вчасно усунути недоліки апеляційної скарги, а отже, на скаржника не можуть покладатися негативні наслідки пропуску строку. Первісну скаргу подано своєчасно, повторну - негайно після виявлення факту її повернення, а, отже, відповідач діяв добросовісно і належним чином демонстрував свою зацікавленість в апеляційному розгляді справи.
46. З огляду на викладене, Суд не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про неповажність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, і вважає, що справа має бути переглянута судом апеляційної інстанції по суті доводів відповідача.
47. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
48. Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права. 
49. Відповідно до ч.1 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.. 
50. У ч. 4 цієї ж ст. КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
51. За таких обставин Верховний Суд вирішив задовольнити касаційну скаргу, скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
52. Оскільки колегія суддів направляє справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст.139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 57, 60, 251, 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків "ЧЕРНІВЦІ" задовольнити.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2025 року у справі №600/2723/24-а скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя С.Г. Стеценко