ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року		Справа № 140/1476/25 пров. № А/857/22031/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року (суддя Стецик Н.В., м.Луцьк, повний текст складено 08 травня 2025 року), -
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради (далі – Департамент) в якому просила:
визнати протиправними дії Департаменту щодо припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; 
зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, що передбачена «Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (далі – Порядок №332, Постанова №332 відповідно), та виплатити заборгованість, що виникла з листопада 2024 року.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі вказує, що оскільки у заявниці та членів її сім`ї у власності є житлове приміщення/частина житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій), то Департаментом прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 щодо призначення допомоги та визначення обсягу надміру виплачених коштів в сумі 97000 грн (а.с.42-49). 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки житлова площа квартири, яка належить на праві власності дочці позивачки становить 29,7 кв.м., і становить менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї (29,7 кв. м./5 особи = 5,94 кв.м.), тому у Департаменту були відсутні підстави для припинення виплати позивачці допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 03.08.2022 ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, про що отримала довідку №764-5001955144. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 (а.с.13).
Окрім позивачки на обліку в Департаменті як внутрішньо переміщені особи перебувають:
чоловік, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.10.2024 року №764-5003509707 (а.с.14)); 
донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.08.2022 року №764-5001955560 (а.с.16)); 
донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.07.2024 року №764-5003366412 (а.с.12)); 
син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.08.2022 року №764-5001955214 (а.с.15)).
У період з серпня 2023 по жовтень 2024 року ОСОБА_1 та її сім`я отримала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у сім 132 000 грн, що підтверджується рішенням Департаменту №139/14.11.24 від 14.11.2024 (а.с.55).
30.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із повторною заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказавши у даній заяві наступних осіб, які входять до складу її сім`ї: син ОСОБА_4 дочка ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_5 (а.с.64-65).
30.10.2024 відповідачем прийняло рішення №1543575892-2024-5, яким відмовлено у призначенні допомоги переміщеним особам на проживання. Вказане рішення обґрунтоване тим, що особа не відповідає умовам, визначеними Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, а саме: не відповідає вимогам п.7-7.1, на 1 число місяця, з якого призначається допомога, особа має у власності житлове приміщення (або частину), що розташоване на територіях, не включених до переліку територій (затвердженого Наказом від 22.12.2022 №309) (а.с.57).
13.11.2024 спеціалістами сектору верифікації відділу прийому громадян департаменту соціальної політики Луцької міської ради складено Акт за №230 верифікації та моніторингу правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог згідно якого виявлено, що дочка позивачки - ОСОБА_2 має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , заг. площа 49,1 кв.м., дата державної реєстрації 15.10.2020 (а.с.56 зворот).
14.11.2024 Департаментом прийнято рішення №138/14.11.24 про визначення обсягу надміру виплачених коштів ОСОБА_1 згідно якого значиться, що за період із серпня 2023 року по жовтень 2024 року ОСОБА_1 отримала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у сумі 132 000 грн. За результати верифікації виплату допомоги припинено з листопада 2024 року та встановлено, що заявниця не мала права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у період з березня по жовтень 2024 року; мала право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у період з серпня 2023 по лютий 2024 року в сумі 35000 грн (а.с.55).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706-VII).
Відповідно до статті 1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення
Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.
Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно із частиною 6 статті 29 Цивільного кодексу України фізична особа може мати кілька місць проживання.
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (частина перша статті 4 Закону №1706-VII).
Згідно частини третьої статті 4 Закону №1706-VII для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Як встановлено вище, позивачка із своєю сім`єю є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. 
Приписами частин другої, третьої статті 7 Закону №1706-VII передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
Тобто, за Законом №1706-VII статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, або «інші права», як це зазначено у статті 9 Закону, не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи. 
Зокрема, внутрішньо переміщена особа, серед іншого, має право на отримання від держави в особі її органів допомоги на проживання.
До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Порядок №505).
Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №332, якою затверджено Порядок №332, з прийняттям якої Постанова №505 втратила чинність.
Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204.
Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».
Згідно з пунктом 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:
для осіб з інвалідністю та дітей 3 000 гривень;
для інших осіб 2 000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.
Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.
Відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» (далі - Постанова №709), зокрема, пункт 2 Порядку №509 доповнено абзацом, яким визначено, що починаючи з 01.08.2023, на отримання довідки мають право особи, які залишили або покинули своє місце проживання у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, та перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії, або з тимчасово окупованих РФ територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Мінреінтеграцїї, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації РФ, а також особи, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) житлове приміщення.
Водночас, із липня 2023 року було переглянуто умови призначення допомоги та визначено ряд критеріїв, зокрема майнових, за наявності яких виплата допомоги припиняється. До Порядку №332 було внесено ряд змін та викладено його у новій редакції відповідно до Постанови №709.
Так, відповідно до пункту 1 Постанови №709 було визначено, що з 01.08.2023 виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога), які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким Допомогу було призначено відповідно до Порядку №332 продовжується автоматично на один шестимісячний період.
Крім того, підпунктом 5 пункту 2 Постанови №709 визначено, що з 01.09.2023 виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови ВПО має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з серпня 2023 по жовтень 2024 року отримувала державну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.
30.10.2024 позивачка звернулася до Департаменту із повторною заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказавши у даній заяві наступних осіб, які входять до складу її сім`ї: син ОСОБА_4 дочка ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_5 .
Тобто, на момент повторного звернення із заявою про надання допомоги склад сім`ї позивачки становив 5 осіб.
Разом з тим, 15.10.2020 дочка позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.10.2020 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчуком Т.Б, зареєстованого в реєстрі за №2-1137, прийняла у спадщину квартиру АДРЕСА_3 . Успадкована квартира складається з двох кімнат, жиловою площею – 29,7 кв.м., загальна площа квартири – 49.1 кв.м. (а.с.23). 
Державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 проведено 15.10.2020, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №228152304 (а.с.23 зворот). 
Дана обставина не заперечується позивачем по справі. 
В свою чергу, спірним у цій справі є питання, чи підпадає квартира за адресою: АДРЕСА_4 під винятки, визначені підпунктом 5 пункту 2 Постанови №709, зокрема чи відноситься вона, у розумінні Порядку №709 до житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї.
Так, під поняттям житлове приміщення розуміється опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання.
Відповідно до статей 47, 48 Житлового кодексу України (далі – ЖК) норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.
Аналізуючи наведені вище норми, з урахуванням обставин цієї справи, під поняттям «житлове приміщення (частина житлового приміщення) площею менш як 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї», яке вживається в підпункті 5 пункту 2 Порядку №709, площа у розмірі 13,65 кв. м. визначена з урахуванням норми саме житлової площі (а не загальної площі об`єкту нерухомості), яка вказана у статті 47 ЖК.
Враховуючи те, що у спірній квартирі, житлова площа якої становить 29,7 кв.м. та у ній проживає п`ять осіб, є правильними висновки суду першої інстанції, що зазначений об`єкт нерухомості підпадає під винятки, які визначені в підпункті 5 пункту 2 Порядку №709, оскільки площа житлового приміщення становить менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї (29,7 кв. м./5 особи = 5,94 кв.м.), а тому у Департаменту були відсутні підстави для припинення виплати позивачці допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам.
Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у аналогічній справі, що викладена у постанові від 11 вересня 2025 року у справі №120/6023/24.
Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Т. В. Онишкевич