Справа № 739/513/26
Провадження № 2/739/455/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року          м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Чепурка В.В.,
за участі: 
секретаря судового засідання – Лукаш Н.Я.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:
1.Описова частина
Стислий виклад позицій учасників справи
ОСОБА_1 (далі – позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (далі – відповідач) про визнання за нею права на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0326128 та права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказане право на земельну частку (пай) та будинок належали його тітці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він належним чином прийняв спадщину останньої за заповітом та є її єдиним спадкоємцем. Водночас через відсутність правовстановлюючих документів він не може оформити своє право на земельну частку (пай) та право власності на житловий будинок у позасудовому порядку.
У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, при цьому представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що позов підтримує та просить його задовольнити.
Представники відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в які зазначає про визнання позову повністю.
Заяви та клопотання учасників справи
Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 27 березня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Враховуючи те, що представник відповідача позов визнав повністю, згідно статей 200, 206 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні ухвалив перейти до вирішення питання щодо задоволення позову за наявності для того законних підставі.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи
Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 11).
Остання за життя склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 , тобто позивачу (а.с. 6).
З наявної у матеріалах справи довідки старости с. Бирине Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 26 січня 2026 року вбачається, що згідно книги погосподарського обліку Биринської сільської ради №1 за 1996-2000 роки ОСОБА_3 належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований будинок літера «А-1», 1965 року забудови, веранда літера «а-1», мансарда літера «а», сарай літера «Б», погріб, сарай літера «В», гараж літера «Г» (а.с. 12-14). 
Водночас, право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_3 , останньою зареєстроване не було (а.с. 8).
Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.
За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Отже записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Таким чином записом в книзі погосподарського обліку підтверджується право приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок, збудований у 1965 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 8,31 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСП «Ім. Горького», розташованих на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0326128, що підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 16 лютого 2026 року (а.с. 4).
При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував відповідне право ОСОБА_3 втрачений, у зв`язку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації (а.с. 19).
Позивач належним чином прийняв спадщину ОСОБА_3 за заповітом та є її єдиним спадкоємцем, що підтверджується повідомлення державного нотаріуса Долі Н.М. (а.с. 8).
Отже, до позивача в силу статті 1218 ЦК України перейшли усі права та обов`язки, що належали ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема, яка право на земельну частку (пай), так і право власності на вказаний вище житловий будинок.
При цьому позивач не може отримати свідоцтво про право на вказану спадщину оскільки відсутні документи, які б посвідчували відповідне право спадкодавця на це майно (а.с. 8).
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром по 8,32 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Ім. Горького», розташованих на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_3 та право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак вказане право не визнається через відсутність правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у зв`язку з цим для задоволення позову повністю.
Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.
Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі – житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.
Враховуючи те, що спір виник внаслідок недбалих дій спадкодавця позивача, яка за життя не оформила належним чином право власності на вказане вище майно, відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне повністю покласти на позивача всі здійснені ним витрати, не стягуючи їх з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 81-83, 141, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та житловий будинок – задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 8,32 (вісім цілих тридцять дві сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Ім. Горького», розташованих на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0326128 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса проживання:  АДРЕСА_2 .
Відповідач: Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, ЄДРПОУ – 04061978, місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Губернська, 2.

Суддя           В.В. Чепурко