Справа № 560/107/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

26 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у переведенні з пенсії за віком на пенсію по інвалідності, оформленому рішенням від 30.10.2025 №968170129066, зобов`язати здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках №167-Ф та №166-Ф від 18.09.2025.
Посилається на те, що звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення її на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, додавши необхідні довідки про складові заробітної плати. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області спірним рішенням у задоволенні заяви відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві зазначає, що позивачка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VІ. Водночас у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» відмовлено з підстав недоцільності, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсійних виплат.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відзив не поданий.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, з 08.09.2002 по 14.01.2021 отримувала пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". З 15.01.2021 позивачка отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI від 09.07.2003.
23.10.2025 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.10.2025 №968170129066 ( за принципом екстериторіальності) позивачці відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". 
У рішенні зазначено, що переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" є недоцільним, так як розмір пенсії зменшується. Перерахунок за довідками №166-Ф та №167-Ф від 18.09.2025 Законом України №889-VIII "Про державну службу" не передбачено. 
01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), Законом України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII), Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622), не передбачена можливість призначення пенсії державного службовця без попереднього визначення заробітної плати у довідках, виданих уповноваженим органом. Діюче законодавство передбачає врахування заробітку на підставі довідок (пункт 5 Порядку № 622), виданих уповноваженим органом, звідки особа була звільнена на пенсію.
Отже, у разі наявності, на думку відповідача, підстав для неврахування наданих позивачкою довідок про заробітну плату, відповідач повинен був чітко навести мотиви незгоди і обґрунтувати такі доводи, запропонувавши заявниці виправити відповідні недоліки або надати інші довідки. Натомість, у спірному рішенні відповідач не посилається на будь-які недоліки наданих довідок або інших документів, не наводить обґрунтовані мотиви їх неврахування, зазначаючи лише про те, що перерахунок не передбачений.
Доводи відповідача щодо недоцільності переведення позивачки на інший вид пенсії, що начебто призведе до подальшого зменшення її розміру, суд оцінює критично, оскільки така обставина не спростовує сам факт існування суб`єктивного права на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу» за умови відповідного волевиявлення особи.
Отже, відповідач не довів правомірності і обґрунтованості рішення щодо відмови у переведенні позивачки на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». 
З огляду на це, відповідача слід зобов`язати повторно розглянути заяву, належним чином перевірити дотримання усіх передбачених законом вимог та надані нею документи, відтак прийняти рішення по суті питання відповідно до наданих повноважень. 
Враховуючи вказане, позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.10.2025 №968170129066.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2025 про переведення на інший вид пенсії та вирішити її відповідно до вимог законодавства з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти вимог позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 березня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34,м. Полтава,Полтавський р-н, Полтавська обл.,36011 , код ЄДРПОУ - 13967927) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок