РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
24 лютого 2026 р.  Справа № 120/11982/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

25.08.2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 04.06.2025 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про проведення перерахунку її пенсії.
Вподальшому, заява про проведення перерахунку пенсії була передана для розгляду та прийняття відповідного рішення за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №932480177622 від 13.06.2025 року їй відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки при розгляді документів доданих до заяви від 04.06.2025 року, встановлено, що в довідці №112/02-35 від 29.05.2025 року відсутня підстава видачі довідки.
На переконання позивача, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулась з цим адміністративним позовом до суду.
Ухвалою суду від 02.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
08.09.2025 року на виконання вимог ухвали суду представник позивача подала заяву на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 15.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
29.09.2025 року на адресу суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому представник відповідача заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що неможливо здійснити перерахунок пенсії, перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію по втраті годувальника, у зв`язку з відсутністю підстав для видачі довідки. 
Представник відповідача зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято законне та обґрунтоване рішення №932480177622 від 13.06.2025 року про відмову в перерахунку пенсії, оскільки підстава видачі довідки відсутня. 
14.10.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області подано відзив, у якому представник відповідача заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області. 
Вказав, що 04.06.2025 року позивач звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058 - IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. 
13.06.2025 року згідно принципу екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення №932480177622 щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії, у зв`язку з переведення на інший вид пенсії, а саме по втраті годувальника, при розгляді документів доданих до заяви встановлено, що в довідці №112/02-35 від 29.05.2025 року відсутні підстави видачі довідки. 
З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.
24.02.2026 року представником позивача подано клопотання про долучення додаткових доказів.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 
04.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.
Вподальшому, заява про призначення пенсії за віком передана для розгляду та прийняття відповідного рішення за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №932480177622 від 13.06.2025 року їй відмовлено в перерахунку пенсії та в переході з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оскільки при розгляді документів доданих до заяви від 04.06.2025 року, встановлено, що в довідці №112/02-35 від 29.05.2025 року відсутня підстава видачі довідки. 
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з частиною 1 статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-IV передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
На підставі частини 3 статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
Відповідно до частини 3 статті 43 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
На реалізацію Закону №1058-IV постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).
Згідно з пунктом 2.3 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника (підпункт 9).
Відповідно до пункту 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 (витяг з реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання), або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
Отже, пункт 2.11 Порядку №22-1 не містить імперативної норми щодо видання документу із зазначенням відомостей про місце проживання разом з годувальником за однією адресою лише органом місцевого самоврядування.
Так, у пункті 2.11 Порядку №22-1 зазначено, що відповідні документи можуть бути видані, зокрема, органом місцевого самоврядування.
Як вбачається з матеріалів справи підставою для відмови позивачу у перерахунку пенсії, переході на інший вид пенсії, а саме на пенсію по втраті годувальника, є відсутність підстав видачі довідки №112/02-35 від 29.05.2025 року.
Судом встановлено, що разом із заявою про переведення на пенсію у разі втрати годувальника позивачем надано довідку №112/02-35 від 29.05.2025 року, що видана старостою Пищиківського старостинського округу №3, зі змісту якої слідує, що чоловік позивача ОСОБА_2 фактично проживав без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 . 
Вищевказана довідка засвідчена старостою Пищиківського старостинського округу №3 Тетяною Кузьомко та скріплена печаткою.
Крім цього, суд вважає за необхідне зауважити, що пунктом 4.2 вказаного Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду України при вирішенні питання про перерахунок пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення. При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що ними вчинялись певні дії щодо здійснення перевірки первинних документів.
З огляду на вищевикладене суд дійшов до переконання, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №932480177622 від 13.06.2025 року про відмову в перерахунку пенсії, у зв`язку із відсутністю підстав видачі довідки, відповідачем прийнято не обґрунтовано, а тому, вказане рішення підлягає скасуванню.
Що стосується позовної вимоги зобов`язального характеру, то суд зазначає наступне. 
Згідно пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
В даному ж випадку, з метою належно захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.06.2025 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно з частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.
Згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №932480177622 від 13.06.2025 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.06.2025 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог, - відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 807,46 грн. (вісімсот сім гривень сорок шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 13322403).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, код ЄДРПОУ 22933548);
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 13322403). 

Суддя Дончик Віталій Володимирович