ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
58002, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 14, тел. 55-09-34, е-mail: inbox@cv.arbitr.gov.ua
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року 	 	Справа № 926/351/26 	
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча
секретар судового засідання Голіней Я.І.

за участі представників: 
від позивача: Кемінь В.В.
від відповідача: не з`явився

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” 

до Комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги “Садгора” Чернівецької міської ради 

про стягнення 102 743,23 грн

І. Стислий виклад позицій сторін по суті позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги “Садгора” Чернівецької міської ради про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу №23-8040/24-БО-Т від 08.01.2025 в загальній сумі 102 743,23 грн.
Позов обґрунтований тим, що в порушення умов укладеного Комунальне некомерційне підприємство “Центр первинної медико-санітарної допомоги “Садгора” Чернівецької міської ради за поставлений у період з січня по квітень 2025 року газ в повному обсязі не розрахувалося, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 102 743,23 грн.
На підставі п. 7.2 договору позивачем нараховано пеню за період 16.04.2025 по 16.12.2025 в розмірі 13 383,41 грн, яку він просить стягнути з відповідача.
Крім того, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача за період з 16.04.2025 по 17.12.2025 – 3% річних в сумі 1 768,32 грн та інфляційні втрати в розмірі 2 296,28 грн, нараховані за період з 01.05.2025 по 30.11.2025.
Представник відповідача у відзиві на позов позовні вимоги визнав частково на суму 85 295,22 грн основного боргу та заперечує проти стягнення пені та 3% річних, мотивуючи це тим, що відповідач є комунальним некомерційним підприємством у сфері охорони здоров`я, фінансування видатків на оплату комунальних послуг та енергоносіїв якого здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до затверджених бюджетних призначень. 
Оплата природного газу залежить від проведення процедур закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» та, як наслідок, укладання договору на послуги постачання природного газу; наявності бюджетних призначень, проходження казначейських процедур, погодження фінансових документів. 
Прострочена заборгованість за спожитий газ виникла внаслідок проведення вищевказаних об`єктивних бюджетних процедур, а не з причин ухилення від виконання зобов`язання. 
Відповідач неодноразово звертався до позивача з листами щодо врегулювання заборгованості та підтверджував намір її погашення, що свідчить про його добросовісність поведінки.
Представник відповідача вважає, що відсутній склад правопорушення в частині застосування штрафних санкцій, оскільки відсутня вина відповідача.
ІІ. Рух справи у суді
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.01.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Ніколаєву М.І.
Ухвалою суду від 02.02.2026 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03.03.2026 на 14:00 хв.
11.02.2026 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 03.03.2026 та всіх наступних судових засіданнях поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису із використанням підсистеми “Електронний суд”.
Ухвалою суду від 12.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні 03.03.2026 та всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції.
17.02.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позов.
В судовому засіданні 03.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовільнити позов. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив.
Згідно з ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Крім того, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 статті 251 ГПК України).
Суд вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до ст.240 ГПК України рішення суду (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим кодексом.
III. Фактичні обставини справи, встановлені судом
08.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі – постачальник, позивач) та Комунальним некомерційним підприємством “Центр первинної медико-санітарної допомоги “Садгора” Чернівецької міської ради (далі – споживач, відповідач) укладено договір № 23-8040/24-БО-Т постачання природного газу (далі - договір).
Згідно пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти і оплатити цей газ на умовах цього договору.
Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з січня 2025 року по 30.04.2025 року в кількості 6,00000 тис. куб.м в томі числі по місяцях (далі - розрахункові періоди): січень 2025 року – 4,00000 тис. куб.м; лютий 2025 року – 2,00000 тис. куб.м., березень 2025 року – 0,00000 тис. куб.м; квітень 2025 року – 0,00000 тис. куб.м.
Пунктом 2.4 договору передбачено, що перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. 
Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором. 
В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.
Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 договору).
Відповідно до пункту 3.5.1 договору споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ.
На підставі отриманих від споживача даних та даних остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника (п. 3.5.2 договору).
Згідно пункту 3.5.3 договору, споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.
У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (п. 3.5.4 договору).
Відповідно до пункту 4.1 договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином : ціна природного газу за 1000 куб.м. газу без ПДВ - 13 658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб.м. з ПДВ - 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, які застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді і рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб.м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуг транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності і добу наперед, становить 16 553,89 грн.
Оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. 
У разі відсутності акту приймання- передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 п. 3.5 цього договору. 
Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду (п. 5.1 договору).
Згідно пункту 6.2 договору споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором і своєчасно коригувати замовлені обсяги шляхом внесення змін до договору.
Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Даний договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу до 30 квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливо за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (пункт 13.1 договору).
08.01.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунальним некомерційним підприємством “Центр первинної медико-санітарної допомоги “Садгора” Чернівецької міської ради укладено додаткову угоду 31 до договору № 23-8040/24-БО-Т від 08.01.2025, якою внесені зміни в пункт 2.1 договору, а саме постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з січня 2025 року по 30.04.2025 року в кількості 5,82452 тис. куб.м в томі числі по місяцях (далі - розрахункові періоди): січень 2025 року – 4,00000 тис. куб.м; лютий 2025 року – 1,82452 тис. куб.м., березень 2025 року – 0,00000 тис. куб.м; квітень 2025 року – 0,00000 тис. куб.м.
Вищевказаною додатковою угодою внесені зміни в пункт 4.1 договору № 23-8040/24-БО-Т від 08.01.2025 та зазначено, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 501,97 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, - на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 552,167 грн, крім того ПДВ 20% - 110,433 грн, всього з ПДВ - 662,60 грн за 1000 куб.м.
Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 17 052,60 грн.
Також, вищевказаною додатковою угодою викладено пункт 4.3 договору 23-8040/24-БО-Т від 08.01.2025 в наступній редакції: "Загальна вартість цього договору на дату укладення становить 82 769,34 грн, крім того ПДВ - 16 553,87 грн, разом з ПДВ - 99 323,21 грн."
Доказів визнання недійсними договору чи додаткової угоди суду не надано.
На виконання умов зазначеного договору, позивач у період з січня 2025 року по квітень 2025 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 155 681,36 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме: - актом приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 за січень 2025 року на суму 67 352,14 грн; - актом приймання-передачі природного газу від 11.03.2025 за лютий 2025 року на суму 48 691,48 грн; -актом приймання-передачі природного газу від 11.04.2025 за березень 2025 року на суму 36 603,74 грн; - актом приймання-передачі природного газу від 12.05.2025 за квітень 2025 року на суму 3 034,00 грн.
Вищевказані акти направлялись відповідачу на зазначену в договорі електронну адресу та надсилались поштою, що підтверджується наявними в матеріалах справи скріншотами електронної переписки та накладними ПАТ "Укрпошта". 
Відповідач не повернув позивачу підписані акти приймання-передачі природного газу. Водночас вмотивована письмова відмова від підписання зазначених актів, передбачена підпунктом 3.5.3 пункту 3.5 договору, на адресу позивача не надходила. 
На адвокатський запит представника позивача ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надано лист-відповідь 11.09.2025 № ТОВВИХ-25-14227 в якому зазначено, що обсяги споживання відповідачем газу за ЕІС-кодом 56ХS00012NFJQ009, який зазначений у договорі відповідачем у період з 10.01.2025 по 31.01.2025 спожито природний газ з ресурсу позивача в обсязі 3 949,67 куб. м, в період з 01.02.2025 по 28.02.2025 в обсязі 2 855,37 куб. м, в період з 01.03.2025 по 31.03.2025 в обсязі 2 146,52 куб. м та в період з 01.04.2025 по 30.04.2025 в обсязі 818,38 куб. м.
При цьому зазначено, що споживач з ЕІС-кодом 56ХS00012NFJQ009 в період з 01.01.2025 по 09.01.2025 не був зареєстрований в реєстрі споживачів за ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг».
Судом встановлено, що відповідач частково погасив заборгованість за договором про постачання природного газу №23-8040/24-БО-Т від 08.01.2025, зокрема, згідно розрахунку позивача фактично сплачено 70 386,14 грн.
В матеріалах справи наявний лист без дати, яким ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» повідомило Комунальне некомерційне підприємство “Центр первинної медико-санітарної допомоги “Садгора” Чернівецької міської ради про наявність 85 295,22 грн боргу за поставлений природний газ.
Крім того, в матеріалах справи наявні листи Комунального некомерційного підприємства “Центр первинної медико-санітарної допомоги “Садгора” Чернівецької міської ради від 23.06.2025, 19.08.2025 та 24.09.2025 до ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» в яких відповідач зазначав, що не має правових підстав для здійснення оплати постачання природнього газу за лютий-березень 2025 року.
Оскільки відповідач за поставлений у період з лютого по квітень 2025 року газ в повному обсязі на підставі п. 5.1 договору №23-8040/24-БО-Т від 08.01.2025 не розрахувався, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 102 743,23 грн, з яких 85 295,22 грн основного боргу, 13 383,41 грн пені, 1 768,32 грн 3% річних нарахованих з 16.04.2025 по 16.12.2025 та 2 296,28 грн інфляційних втрат нарахованих за період з 01.05.2025 по 30.11.2025.2025.
IV. Позиція суду по суті спору
Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору купівлі-продажу.
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до ст. 599 ЦК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. 
Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.
Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Пунктом 5.1. договору передбачено, що оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання- передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 п. 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду
Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав зобов`язання за договором постачання природного газу, проте відповідач за поставлений в лютому-квітні 2025 року природній газ в повному обсязі не розрахувався, що призвело до виникнення боргу у сумі 85 295,22 грн.
З урахуванням погодженого сторонами у п. 5.1 договору порядку розрахунків, зобов`язання відповідача щодо здійснення остаточного розрахунку за фактично переданий у січні 2025 року природний газ мало бути виконане до 15.02.2025 включно, у лютому 2025 року – до 15.03.2025, у березні 2025 – до 15.03.2025 та у квітні 2025 – до 15.05.2025.
Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 13 383,41 грн пені за період з 16.04.2025 по 16.12.2025, суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають положенням ЦК України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.
Позивач заявив до стягнення з відповідача 1 768,32 грн три проценти річних за період з 16.04.2025 по 06.01.2026 та 2 296,28 грн інфляційних втрат за період з 01.05.2025 по 30.11.2025, нарахованих за несвоєчасну сплату отриманого товару (природного газу).
Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, не виявив завищення їх розміру з боку позивача, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.
Посилання відповідача на відсутність його вини внаслідок відсутності бюджетних асигнувань на фінансування видатків на оплату комунальних послуг відхиляються судом, оскільки відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року.
Посилання відповідача щодо потрійної відповідальності суд відхиляє, оскільки пеня, інфляційні та 3% річних мають різну правову природу. Пеня є різновидом неустойки, штрафною санкцією за порушення грошового зобов`язання, інфляційні та 3% річних — це компенсація за знецінення коштів та користування ними, яка прямо передбачена ст. 625 ЦК України.
Суд звертає увагу, що з клопотанням про зменшення неустойки відповідач не звернувся, така заява у відзиві на позов відсутня.
Докази того, що воєнний стан на території України перешкоджав відповідачу розрахуватись за спожитий газ в матеріалах справи відсутні. 
Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 85 295,22 грн боргу, 13 383,41 грн пені, 1 768,32 грн 3% річних та 2 296,28 грн інфляційних втрат, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
V. Розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд зазначає, що частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 2 662,40 грн згідно платіжної інструкції №0000030123 від 21.01.2026.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись статтями 2, 12, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.
2.Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» Чернівецької міської ради (58007, вул. Ярослава Мудрого 2, м. Чернівці, код 38843710) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, вул. Шолуденка, 1, м. Київ, код ЄДРПОУ 42399676) 85 295,22 грн боргу, 13 383,41 грн пені, 1 768,32 грн 3% річних, 2 296,28 грн інфляційних втрат та 2 662,40 грн судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2026.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.І. Ніколаєв