Справа № 598/253/26
провадження № 1-кп/598/91/2026

ВИРОК
іменем України

"25" лютого 2026 р.     Збаразький районний суд 
Тернопільської області в складі :
головуючого судді  ОСОБА_1 

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026211090000008 від 12 січня 2026 року по обвинуваченню 

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:
- 22 січня 2013 вироком Збаразького районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки. Ухвалою Збаразького районного суду від 05.12.2014 скасовано звільнення з випробуванням на направлено для відбування призначеного покарання. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27.01.2016 звільнено умовно-достроково від відбування призначеного покарання; 
- 22 грудня 2016 вироком Збаразького районного суду за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці;
- 14 грудня 2021 вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ч.1 ст.390, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. Звільнено 13.01.2023 по відбуттю строку покарання, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_4 ..
Так, ОСОБА_5 , систематично, а саме: 07 грудня 2024 року та 07 серпня 2025 року перебуваючи за місцем свого проживання вчиняв акти домашнього насильства по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , які виражались у формі психологічного насильства, а саме в словесних образах, погрозах побиття, тим самим викликала в останньої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість та завдала шкоду її психічному здоров`ю. Після вчинення домашнього насильства у вказані дні ОСОБА_4 , викликала працівників відділення поліції №4 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, які складали відносно ОСОБА_5 , протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вчинення адміністративних правопорушень постановами Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2025 року та 14 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Надалі, діючи систематично, 11 січня 2026 року приблизно 14:35 год,  ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, розташованому в АДРЕСА_1 , у якому він проживає разом із дружиною ОСОБА_4 , на ґрунті особистих, неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 виражав на адресу своєї дружини ОСОБА_4 словесні образи, ображав нецензурною лайкою та чинив психологічний тиск, тим самим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю. Внаслідок систематичних протиправних дій потерпілій ОСОБА_4 , завдано психологічних страждань, що носить психотравмуючий характер, обумовлює накопичення переживань за своє здоров`я, тривожного очікування, напруги, страху, почуттів приниженої гідності та образи.
Таким чином, внаслідок систематичних протиправних дій, які виразились у формі психологічного насильства, ОСОБА_5 грубо порушив норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загально визначені норми моральності та добропристойності у сфері сімейних прововідносин та заподіяв шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам ОСОБА_4 , наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість. 
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, як за ознаками домашнього насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що дійсно він 07 грудня 2024 року та 07 серпня 2025 року, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, розташованому в АДРЕСА_1 , вчиняв акти домашнього насильства по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , з якою він спільно проживає і виховує та піклується про спільну дитину ОСОБА_6 .. Крім того, 11 січня 2026 року приблизно 14:35 год, за вказаним спільним місцем проживання, між ним та  ОСОБА_4 , на ґрунті особистих, неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого він виражав словесні образи, ображав нецензурною лайкою та чинив психологічне насильство на  ОСОБА_4 ..
У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаюється та просить суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор, потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання як те, що він повністю визнав вину у скоєному, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк, передбачений санкцією ст.126-1 КК України.
При цьому, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, вона з ним помирилася, ОСОБА_5 , після 11 січня 2026 року не вживає алкогольні напої, допомагає їй і піклується про дітей. 
Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до переконання про покладення на обвинуваченого наступних обов`язків, що передбачені ст.59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 систематично вчиняв домашнє насильство відносною своєї дружини ОСОБА_4 , а тому в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, відповідно до якого направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників на строк три місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу слід залишити без зміни у виді особистого зобов`язання, визначивши кінцевий термін його дії – 03 квітня 2026 року включно.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368-371, 373-376 КПК України, суд, - 

засудив:

ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, призначивши йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки. 
Відповідно до ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_5 обмежувальний захід, відповідно до якого направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни у виді особистого зобов`язання, визначивши кінцевий термін його дії – 03 квітня 2026 року включно.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України. 
Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 
Даний повний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 25 лютого 2026 року.

Суддя        ОСОБА_7