УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/9812/25 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є. 
Номер провадження №33/4805/354/26
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 22.08.2025 близько 10 год 00 хв будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією 2 Центру рекрутингу ДШВ, в умовах особливого періоду, оголошеного Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/214, а також в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, перебував в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків на території військової частини, за адресою: АДРЕСА_1 . 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив про незаконність постанови суду першої інстанції з мотивів неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 276 КУпАП, так як справа про адміністративне правопорушення підлягала розгляду за місцем його вчинення, а саме – Богунським районним судом м. Житомира, оскільки правопорушення вчинене за адресою: АДРЕСА_1 .
Належним чином повідомлений про місце і час судового засідання ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
За змістом статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався, а висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю досліджених доказів, зокрема: протоколом про військове адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 23.08.2025, згідно з яким 22.08.2025 близько 10 год 00 хв військовослужбовець призваним за мобілізацією 2 Центру рекрутингу ДШВ капітан  ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, оголошеного Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/214, а також в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, знаходився в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків на території військової частини, за адресою: АДРЕСА_1 , та був виявлений командуванням військової частини. 22.08.2025 близько 10 год 40 хв командуванням військової частини був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де тест прибор «Алконт-М №00290» показав позитивний результат 2,17 % (проміле), та встановлено діагноз алкогольне сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП (а.с.1,2); тестом на алкоголь № 2031 від 22.08.2025, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (2,17 проміле) (а.с.2а); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №659 від 22.08.2025 (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.08.2025 (а.с.8) та іншими матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності.
Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Як вбачається з матеріалів справи, місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Житомир, вул. Чуднівська, 105, що територіально відноситься до Богунського районного суду м. Житомира.
При цьому з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не порушував перед судом першої інстанції питання щодо передачі справи за територіальною підсудністю, чим фактично не заперечував проти розгляду справи відповідним судом.
Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного об`єднаною палатою Касаційного суду у складі Верховного Суду у справі № 357/10207/21, у разі встановлення обставин, що можуть вплинути на визначення підсудності, після початку розгляду справи, продовження її розгляду судом, який розпочав такий розгляд, не є порушенням правил підсудності та не тягне скасування судового рішення.
Також, навіть у разі помилкового визначення територіальної підсудності, це саме по собі не свідчить про порушення права особи на розгляд справи судом, встановленим законом, оскільки справа розглянута судом, наділеним відповідною юрисдикцією.
Суд апеляційної інстанції також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Сутяжник проти росії» від 23 липня 2009 року, відповідно до якого не може бути скасоване правильне по суті судове рішення виключно з формальних підстав, а відступ від принципу правової визначеності допускається лише у разі необхідності виправлення істотної судової помилки.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування постанови.
За результатами апеляційного перегляду порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість постанови суду, не встановлено.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       О.М. Галацевич