ЄУН №337/188/26
Провадження №3/337/108/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року
Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Гнатик Г.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Запорізькій області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює «Запоріжсталь» слюсарем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2026 року серії ЕПР1 №557966, 03.01.2026 року о 08 год. 48 хв. в м.Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка-Сорочинська водій ОСОБА_1 , керуючи авто CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в наслідок чого здійснив наїзд на тварину, а саме собаку, власницею якою є ОСОБА_2 . В результаті чого тварину було травмовано. Завдано матеріальні збитки, чим порушив п.10.1, 2.3.Б ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2026 року серії ЕПР1 №557955, 03.01.2026 року о 08 год. 48 хв. в м.Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка-Сорочинська водій ОСОБА_1 , керуючи авто CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на тварину та залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.
Постановою суду від 12.02.2026 року матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (номер справи 337/188/26, провадження № 3/337/108/26), та про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (номер справи 337/190/26, провадження № 3/337/109/26), об`єднано в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він їхав на автомобілі, на перехресті вул. Срочінська та Василя Сергієнка повертав праворуч. Зупинився перед пішохідним переходом, пропустив жінку з собакою на повідку та продовжив рух. Проїхавши пішохідний перехід відчув якийсь поштовх по кузову авто, пригальмував, подумав що наїхав на лід та поїхав далі. Другу собаку, що була без повідка він не бачив. Про те що наїхав на собаку дізнався від працівників поліції. Після того як вони йому зателефонували, повернувся на місце події та на нього було складено протоколи. Свою вину не визнає.
Потерпіла ОСОБА_2 для участі в розгляді справи не з`явилась, про день та час повідомлялась належним чином.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.
За змістом ч.1ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху України та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Згідно із п. 2.3.Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно ст. 1 ПДР України учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному; дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Собака не є учасником дорожнього руху, а її власник зобов`язаний дотримуватися правил вигулу собак, оскільки поведінка тварини не завжди є контрольованою з метою забезпечення як збереження життя самої собаки, так і забезпечення дорожнього руху. 
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №557966, 03.01.2026, у якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 03.01.2026 року правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП , працівниками поліції додано: пояснення ОСОБА_1 ; пояснення ОСОБА_2 ; рапорт працівника поліції про те, що 03.01.2026 року об 11:00 отримали виклик на службовий планшет «ДТП б/п» за адресою м.Запоріжжя, перехрестя вул. В.Сергієнка –Сорочинська. Прибувши на місце виклику виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що при переході проїздної частини по пішоходному перерходу разом з собакою (породи джек рассел терьєр) без повідка, яка йшла позаду, авто темного кольору здійснило наїзд на собаку та поїхало; схема ДТП, складена 03.01.2026 року; диск з відеозаписом. 
З матеріалів справи вбачається, що собака потерпілої не був контрольованим, оскільки вигул відбувався без повідка, що підтверджується поясненнями власниці собаки які зафіксовані на відео з нагрудної камери інспектора УПП Кармазіна Є.Є. за 03.01.2026 року, а також рапортом інспектора УПП в Запорізькій області Кармазіна Єгора від 03.01.2026 року.
Матеріали справи не містять об`єктивних даних на підтвердження викладених у протоколі обставин, що водій ОСОБА_1 не був уважним на дорозі, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху.
Надані суду докази не підтверджують обставин, які би давали суду підстави дійти висновку, що водій ОСОБА_1 мав реальну можливість уникнути наїзду на собаку, проте цього не зробив.
Суд встановив (з відеозапису), що додана до справи схема ДТП складалася лише зі слів потерпілої, не надано доказів того, що за вказаних обставин водій ОСОБА_1 міг завчасно виявити перешкоду (з огляду на технічні характеристики транспортного засобу у співвідношенні до розміру тварини), також про те, що водій мав технічну можливість уникнути наїзду на собаку.
За наведених вище обставин, суд констатує, що факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , 03.01.2026 року о 08 год. 48 хв. в м.Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка-Сорочинська, внаслідок яких він допустив наїзд на собаку, як це зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалами справи не доведено і судом не встановлено.
З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.
Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу. 
Відповідно до п. 2.10.а Правил дорожнього руху, порушення якого інкриміновано ОСОБА_1 , у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.
За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Натомість, пояснення в суді ОСОБА_1 свідчать про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а матеріали справи не містять доказів на спростування цих пояснень.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Дослідивши під час судового розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого, на основі оцінки наявних у справі доказів, як кожного окремо, так і у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122-4, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , яке згідно протоколу зберігається в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя:          Г.В. Гнатик