Справа № 947/7363/26
Провадження № 1-кп/947/788/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2026 року
Київський районний суд міста Одеси у складі:
судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря ОСОБА_2 , 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026160000000064 від 15.01.2026 року, та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим від 12.02.2026 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026160000000064 від 15.01.2026 року відносно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченою, за участі захисника.
Так, наказом Державного секретаря Міністерства економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_6 №56-п від 11.05.2018 ОСОБА_1 з 14.05.2018 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Національні інфраструктурні проекти», код ЄДРПОУ37450065 (надалі – ДП «НІП»). 
Відповідно до п.3.1. Статуту ДП «НІП» в редакції від 17.07.2018, підприємство утворено з метою організаційного та фінансового забезпечення інвестиційних, інфраструктурних проектів шляхом виконання повноважень замовника будівництва об`єктів інфраструктури, проведення незалежної експертизи інвестиційних, інфраструктурних проектів, а також отримання прибутку за рахунок виробничої та комерційної діяльності. 
Відповідно до п.3.1. Статуту ДП «НІП» Директор здійснює керівництво підприємством, несе персональну відповідальність, за стан його діяльності, без окремого доручення представляє інтереси в установах, організаціях, видає накази з питань діяльності підприємства, визначає та затверджує штатний розпис і організаційну структуру, затверджує положення про структурні підрозділи, призначає на посади та звільняє працівників, розпоряджається майном підприємства, а також виконує інші повноваження. 
Таким чином, ОСОБА_1 набув організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже є службовою особою в розумінні ч.3 ст.18 Кримінального кодексу України.
ДП «НІП» не має матеріально-технічної танауково-практичної бази, устаткування, найманих працівників: вчених, інженерів-проектувальників, лаборантів, досвіду роботи за зареєстрованими видами економічної діяльності.
На підставі п.4 Розпорядження Кабінету Міністрів України №682-Р від 26.07.2022 Фонду державного майна України передані повноваження з управління ДП «НІП», яке підлягає ліквідації або реорганізації. 
Через загрозу бути звільненим у невстановлений точний час, однак у період з 26.07.2022 по 06.03.2023 у ОСОБА_1 виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом заволодіння грошовими коштами місцевих бюджетів.
Для цього ОСОБА_1 розробив злочинний план із заволодіння коштами територіальних громад під виглядом надання очолюваним ним підприємством послуг на виконання екологічних програм. 
За умов існування сталої проблематики із забруднення внутрішніх водойм, незадовільного стану існуючих споруд з водопостачання та водовідведення, у тому числі КНС у більшості областей України, а також дізнавшись про специфіку науково-вишукувальних робіт і складність перевірки робіт щодо технологій по раціональному користуванню, очищенню водних ресурсів, він вигадав механізм з метою незаконного збагачення в якому передбачив детальний перелік документів, що приховуватимуть його справжні наміри. 
Для цього він заручився підтримкою наразі невстановлених високопосадовців, які надали йому контакти голів територіальних громад Одеської та Миколаївської областей. 
В подальшому, ОСОБА_1 залучив для втілення у життя злочинного плану ОСОБА_2. Для створення іміджу і репутації успішних управлінців, як впливових та надійних партнерів з державного сектору економіки, що необхідно для отримання довіри великої кількості територіальних громад та реалізації протиправних намірів, ОСОБА_2 випущені візитні картки з державною символікою України та інформацією про перебування ним на посаді радника директора ДП «НІП», яке належить до сфери управління Міністерства економіки України. 
Під час зустрічей з представниками територіальних громад ОСОБА_1 та ОСОБА_2 представлялись фахівцями у галузі дослідження та очищення забруднених водойм, розробки і впровадження програм, реалізації технологій по раціональному користуванню водними ресурсами, які діють у складі Державного підприємства «НІП», що спеціалізується на роботах у вказаній сфері, розробленню і реалізації екологічних програм, виконанню досліджень та надання послуг з метою залучення фінансових інвестицій для їх втілення. 
Так у період з лютого по вересень 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відвідали Коблівську територіальну громаду Миколаївської області, Авангардівську, Доброславську, Кароліно-Бугазьку, Саф`янівську, Старокозацьку територіальні громади Одеської області, яким пропонували укласти зДП «НІП» договори на виконання інженерних вишукувань та науково-проектних робіт. 
Отримавши зацікавлені відгуки від представників територіальних громад після презентацій про можливість виконання робіт у вигляді інженерних вишукувань та науково-проектних робіт з оцінки та очищення внутрішніх водних об`єктів, ОСОБА_1 для надання ознак легітимності власним діям, звернувся по допомогу до головного інженера Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» (м.Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 13) ОСОБА_7 (відносно якого в ході досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю підозрюваного), який мав кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури (інженера-проектувальника).
В подальшому, ОСОБА_1 розробив бланкетний проект договору для підписання його з сільськими радами, предметом якого визначив виконання вишукувальних (інженерних вишукувань), наукових досліджень та аналіз існуючого становища і потреб сільської ради для впровадження технологій по раціональному користуванню водними та земельними природніми ресурсами.
Проект договору у порушення п.п.1 ДБН А.2.1.-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва» не містив відомостей про конкретні об`єкти дослідження та очікувані результати, що з самого початку не відповідало інтересам територіальних громад, оскільки договір не визначав конкретних категорій вишукувальних робіт та його предмету.
Відповідно до ДБН А.2.2-14:2016 «Склад та зміст науково-проектної документації на реставрацію пам`яток архітектури та містобудування», науково-проектні роботи – це роботи, пов`язані зі створенням проектної документації для реставраційно-відновлювальних робіт на основі натурних та архівних дослідних робіт. 
Наказом Мінрегіону від 01.11.2021 №281 «Настанова з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво» визначено основні правила застосування кошторисних норм та нормативів з ціноутворення у будівництві для визначення вартості науково-проектних, вишукувальних робіт, а саме необхідність обґрунтування трудомісткості робіт, якщо розрахунок кошторисної вартості зазначених робіт здійснюють за калькуляційним методом.
У розробленому проекті договору та додатках, кошторис, виконаний за калькуляційним методом шляхом складання за формою, наведеною в додатку 5 вказаної Настанови, утім у договорі відсутні посилання на неможливість визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт за розділами ІІ та ІІІ цієї Настанови. 
При цьому трудомісткість робіт та відповідних показників кошторисної вартості науково-проектних робіт та вишукувальних робіт в розрахунку на 1 людино-день згідно кошторису до договорів визначено штучно без обґрунтування фактичної трудомісткості робіт.
Положеннями ст.ст.2, 5, 7, 10 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що:
- органи місцевого самоврядування, юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, мають через авторизовані електронні майданчики оприлюднювати інформацію про закупівлі;
- до принципів здійснення публічних закупівель належить принцип максимальної економії, ефективності та пропорційності, запобігання корупційним діям і зловживанням;
- державна казначейська служба до здійснення оплати за договором про закупівлю перевіряє наявність річного плану, договору про закупівлю та звіту про результати проведення процедури закупівлі з використанням електронної системи закупівель;
- замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель інформацію про закупівлю.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», в умовах воєнного стану публічні закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюються шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів.
Відповідно до п.1 ст.43 Бюджетного кодексу України та Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015, Державна казначейська служба здійснює через систему електронних платежів розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів.
Відповідно до п.2.7 та п.2.10 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012, не реєструють фінансові зобов`язання у разі відсутності документів, які підтверджують факт узяття бюджетного фінансового зобов`язання, а саме (договір, акт прийому передачі, акт виконаних робіт, тощо).
Проведення казначейськими службами платежів від сільських рад за укладеними ними договорами здійснюється на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт, які для їх підписання керівниками громад мають підтверджуватися документально. 
З метою конспірації протиправних дій, приховування факту неможливості виконання договорів, отримання формальних підстав для підписання головами актів приймання-передачі виконаних робіт і проведення на їх підставі бюджетних розрахунків, ОСОБА_1 домовився із ОСОБА_7 про складання останнім макету (набору тематичних документів) з текстовою і графічною інформацією про територіальні громади, їх водні та природні об`єкти, енергетичні об`єкти, використовуючи надану ними інформацію та інформацію з відкритих джерел. 
В свою чергу, ОСОБА_7 за домовленістю із ОСОБА_1 мав оформити результати такої роботи як Звіти про науково-дослідні роботи «Дослідження та аналіз існуючого становища і потреб сільської ради для впровадження технологій по раціональному користуванню водними та земельними природними ресурсами», оскільки вказана форма не вимагала отримання ним додаткового кваліфікаційного сертифікату інженера-дослідника (вишукувача). 
Утім, згодом ОСОБА_1 розповів ОСОБА_7 про справжні злочинні наміри та умовив спотворювати документи, замінивши титульні аркуші складених досліджень на «Звіт про виконання науково-проектної роботи», який мав містити розділ з виконання вишукувальних та науково-проектних робіт, а отже сприяти у заволодінні коштами місцевих бюджетів. 
Для обґрунтування витрат та збільшення вартості послуг, тобто конспірації фактичного не виконання умов укладених договорів, ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_1 залучено третю особу ОСОБА_8 , яка мала діяти від імені власної доньки - ФОП ОСОБА_9 . Останні не виконували фактично жодних робіт і не надавали послуг. 
ФОП ОСОБА_9 , не будучи обізнаною про злочинні наміри вказаних осіб, погодилась формально виступити виконавцем Договору про надання послуг з організації та виконання науково-дослідних робіт у відносинах з ДП «НІП», замовником робіт за Договором про надання послуг для ОСОБА_7 , а також отримати на власні рахунки кошти, згодом зняти готівку і передати її ОСОБА_7 . 
Крім того, для доведення до кінця злочинного плану із заволодіння коштами місцевих бюджетів, які будуть перераховані сільськими радами на користь ДП «НІП», ОСОБА_1 з числа знайомих та родичів залучив низку осіб, які є підприємцями та здійснюють інші види діяльності (надають розважальні, тренерські послуги, займаються організацією відпочинку, виробництвом речей із деревини), з якими домовився про здійснення перерахунку коштів на їх банківські рахунки без виконання будь-яких робіт.
Шляхом здійснення безпідставних фінансових операцій ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 переведено у готівку безпідставно отримані ДП «НІП» кошти місцевих бюджетів, а також здійснено зарахування їх частини на власні витрати. 
Так, на банківський рахунок ДП «Національні інфраструктурні проекти», відкритий у АТ «УКРЕКСІМ БАНК», 14.04.2023 зараховані кошти в розмірі 190 785, 91 грн., 31.05.2023 зараховані кошти в розмірі 3244,09 грн., 14.09.2023 зараховані кошти в розмірі 440 434 грн., які надійшли від розпорядника Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, за роботи в рамках укладеного договору №2-06/03/2023 від 06.03.2023 згідно акту виконаних робіт №1 від 12.05.2023 та акту № 2 здавання-прийняття виконаних робіт від 31.08.2023, які фактично не виконані.
Директор ДП «НІП» ОСОБА_1, обізнаний, що очолюване ним підприємство є юридичною особою публічного права, відносно якого банківською установою, органами державної податкової служби, здійснюється посилений контроль у вигляді фінансового моніторингу та податкових перевірок з метою виявлення, блокування та припинення ризикових фінансових операцій (банківських переказів за безтоварними операціями).
Маючи намір доведення до кінця злочинного наміру із заволодіння бюджетними коштами Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вжили заходів до отримання реального права розпорядження ними, приховавши їх справжнє походження, а саме забезпечивши проведення безтоварних фінансових операцій на користь підшуканих ним фізичних осіб-підприємців, які у свою чергу зарахували вказані кошти на користь наближених до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 осіб. 
Поряд з цим, директором ДП «НІП» ОСОБА_1, не забезпечено через авторизовані електронні майданчики оприлюднення інформації про закупівлі із фізичними особами підприємцями, не укладено договорів про закупівлю робіт (послуг), не складені документи на підтвердження їх виконання.
Зокрема, ОСОБА_1 залучив фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_2 у свою чергу залучив фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 , діяльність яких не пов`язана з виконанням науково-дослідних робіт та інженерного проектування, з якими останні вступили у злочинну змову, щодо здійснення перерахунку коштів на їх банківські рахунки без виконання будь-яких робіт з подальшим обов`язком частково зарахувати їх на підконтрольні банківські рахунки, які належать близьким особами, таким як дружини (співмешканки) ОСОБА_2 – ОСОБА_10 , її брата – ОСОБА_11 та орендодавця ОСОБА_1 – ОСОБА_12 , а частково передати готівкою, з утриманням з кожного переказу 10 відсотків на свою користь.
Реалізуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_1 в період з 05.09.2023 по 29.12.2023, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив безготівкові перекази з банківського рахунку Державного підприємства на банківські рахунки фізичних осіб – підприємців ОСОБА_3 на загальну суму 135 620 грн. та ОСОБА_3 на загальну суму 98 800 грн.
В свою чергу, ФОП ОСОБА_3 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_2, у період з 30.12.2023 по 31.12.2023, здійснила фінансові операції (транзакції) із перерахування коштів з власних рахунків ФОП на рахунки фізичної особи, з яких у той же час переказала кошти у сумі 31 500 грн. на банківський рахунок орендодавця ОСОБА_1 – ОСОБА_12 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», у сумі 57 420 грн. на підконтрольні банківські рахунки дружини ОСОБА_2 – ОСОБА_10 та її брата ОСОБА_10 відкриті у АТ «ПУМБ», а решту суму в розмірі 9 880 грн., що становить 10 відсотків залишила на власні потреби.
В той же період ФОП ОСОБА_3, діючи на виконання вказівок ОСОБА_1 здійснив фінансові операції (транзакції) із перерахування коштів з власних рахунків ФОП на рахунки фізичної особи, які зняв у сумі 135 620 грн. банкоматі у м.Києві та з утриманням 10 відсотків на свою користь передав ОСОБА_1.
Таким чином, ОСОБА_3 діяла умисно, із корисливим мотивом, зокрема остання усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а також її дії спрямовані на легалізацію незаконно одержаних коштів.
У вказаний спосіб ОСОБА_1, маючи єдиний умисел, за попередньою змовою із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3, забезпечили легалізацію незаконно одержаних коштів у розмірі 234 420 гривень, самостійно та надаючи вказівки фізичним особам – підприємцям фінансових операцій, спрямованих на приховування джерела походження коштів, достовірно знаючи, що кошти повністю отримані злочинним шляхом.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.209 КК України, тобто набуття, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення дій, спрямованих на приховування джерела його походження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, на банківський рахунок ДП «Національні інфраструктурні проекти», відкритий у АТ «УКРЕКСІМ БАНК», 18.08.2023 зараховані кошти в розмірі 190 339,20 грн., 27.12.2023 зараховані кошти в розмірі 444 124,80 грн., які надійшли від розпорядника Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, за роботи в рамках укладеного договору №1-16/003/2023 від 04.07.2023 згідно акту №1 здачі-приймання виконаних робіт, акту №2 здачі приймання виконаних робіт від 22.12.2023, які фактично не виконані.
Директор ДП «НІП» ОСОБА_1, обізнаний, що очолюване ним підприємство є юридичною особою публічного права, відносно якого банківською установою, органами державної податкової служби, здійснюється посилений контроль у вигляді фінансового моніторингу та податкових перевірок з метою виявлення, блокування та припинення ризикових фінансових операцій (банківських переказів за безтоварними операціями).
Маючи намір доведення до кінця злочинного наміру із заволодіння бюджетними коштами Доброславської селищної ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вжили заходів до отримання реального права розпорядження ними, приховавши їх справжнє походження, а саме забезпечивши проведення безтоварних фінансових операцій на користь підшуканих ним фізичних осіб-підприємців, які у свою чергу зарахували вказані кошти на користь наближених до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 осіб. 
Поряд з цим, директором ДП «НІП» ОСОБА_1, не забезпечено через авторизовані електронні майданчики оприлюднення інформації про закупівлі із фізичними особами підприємцями, не укладено договорів про закупівлю робіт (послуг), не складені документи на підтвердження їх виконання.
Зокрема, ОСОБА_1 залучив фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_2 у свою чергу залучив фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 , діяльність яких не пов`язана з виконанням науково-дослідних робіт та інженерного проектування, з якими останні вступили у злочинну змову, щодо здійснення перерахунку коштів на їх банківські рахунки без виконання будь-яких робіт з подальшим обов`язком частково зарахувати їх на підконтрольні банківські рахунки, які належать близьким особами, таким як дружини (співмешканки) ОСОБА_2 – ОСОБА_10 , її брата – ОСОБА_11 , а частково передати готівкою, з утриманням з кожного переказу 10 відсотків на свою користь. 
Реалізуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_1 29.12.2023, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив безготівкові перекази з банківського рахунку Державного підприємства на банківські рахунки фізичних осіб – підприємців ОСОБА_3 на загальну суму 135 620 грн. та ОСОБА_3 на загальну суму 97 800 грн.
В свою чергу, ФОП ОСОБА_3 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_3, у період з 30.12.2023 по 31.12.2023, здійснила фінансові операції (транзакції) із перерахування коштів з власних рахунків ФОП на рахунки фізичної особи, з яких у той же час переказала кошти у сумі 90 000 грн. на підконтрольні банківські рахунки дружини ОСОБА_2 – ОСОБА_10 та її брата ОСОБА_10 відкриті у АТ «ПУМБ», а решту суму в розмірі 9 780 грн., що становить 10 відсотків залишила на власні потреби. 
В той же період ФОП ОСОБА_3, діючи на виконання вказівок ОСОБА_1, здійснив фінансові операції (транзакції) із перерахування коштів з власних рахунків ФОП на рахунки фізичної особи, які зняв у сумі 135 620 грн. банкоматі у м. Києві та з утриманням 10 відсотків на свою користь передав ОСОБА_1.
Таким чином, ОСОБА_3 діяла умисно, повторно, із корисливим мотивом, зокрема остання усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а також її дії спрямовані на легалізацію незаконно одержаних коштів.
У вказаний спосіб ОСОБА_1, маючи єдиний умисел, за попередньою змовою із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3, забезпечили легалізацію незаконно одержаних коштів у розмірі 233 420 гривень, самостійно та надаючи вказівки фізичним особам – підприємцям фінансових операцій, спрямованих на приховування джерела походження коштів, достовірно знаючи, що кошти повністю отримані злочинним шляхом.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.209 КК України, тобто набуття, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення дій, спрямованих на приховування джерела його походження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, на банківський рахунок ДП «Національні інфраструктурні проекти», відкритий у АТ «УКРЕКСІМ БАНК», 18.08.2023 зараховані грошові кошти в розмірі 293 256 грн., 27.12.2023 зараховані кошти в розмірі 684 264 грн., які надійшли від розпорядника Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за роботи в рамках укладеного договору №3-02/06/2023від 14.07.2023, згідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 11.12.2023 та акту №2 здачі приймання виконаних робіт від 22.12.2023, які фактично не виконані.
Директор ДП «НІП» ОСОБА_1, обізнаний, що очолюване ним підприємство є юридичною особою публічного права, відносно якого банківською установою, органами державної податкової служби, здійснюється посилений контроль у вигляді фінансового моніторингу та податкових перевірок з метою виявлення, блокування та припинення ризикових фінансових операцій (банківських переказів за безтоварними операціями).
Маючи намір доведення до кінця злочинного наміру із заволодіння бюджетними коштами Старокозацької сільської ради, ОСОБА_1 вжив заходів до отримання реального права розпорядження ними, приховавши їх справжнє походження, а саме забезпечивши проведення безтоварних фінансових операцій на користь підшуканих ним фізичних осіб-підприємців, які у свою чергу зарахували вказані кошти на користь наближених до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 осіб. 
Поряд з цим, директором ДП «НІП» ОСОБА_1, не забезпечено через авторизовані електронні майданчики оприлюднення інформації про закупівлі із фізичними особами підприємцями, не укладено договорів про закупівлю робіт (послуг), не складені документи на підтвердження їх виконання.
Зокрема, ОСОБА_1 залучив фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_2 у свою чергу залучив фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 , діяльність яких не пов`язана з виконанням науково-дослідних робіт та інженерного проектування, з якими останні вступили у злочинну змову, щодо здійснення перерахунку коштів на їх банківські рахунки без виконання будь-яких робіт з подальшим обов`язком частково зарахувати їх на підконтрольні банківські рахунки, які належать близьким особами, таким як дружини (співмешканки) ОСОБА_2 – ОСОБА_10 , її брата – ОСОБА_11 , а частково передати готівкою, з утриманням з кожного переказу 10 відсотків на свою користь. 
Реалізуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_1 29.12.2023, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив безготівкові перекази з банківського рахунку Державного підприємства на банківські рахунки фізичних осіб – підприємців ОСОБА_3 на загальну суму 147 900 грн. та ОСОБА_3 на загальну суму 98 400 грн.
В свою чергу, ФОП ОСОБА_3 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_2, у період з 30.12.2023 по 31.12.2023, здійснила фінансові операції (транзакції) із перерахування коштів з власних рахунків ФОП на рахунки фізичної особи, з яких у той же час переказала кошти у сумі 90 000 грн. на підконтрольні банківські рахунки дружини ОСОБА_2 – ОСОБА_10 та її брата ОСОБА_10 відкриті у АТ «ПУМБ», а решту суму в розмірі 9 840 грн., що становить 10 відсотків залишила на власні потреби. 
В той же період ФОП ОСОБА_3, діючи на виконання вказівок ОСОБА_1, здійснив фінансові операції (транзакції) із перерахування коштів з власних рахунків ФОП на рахунки фізичної особи, які зняв у сумі 135 620 грн. банкоматі у м. Києві та з утриманням 10 відсотків на свою користь передав ОСОБА_1.
Таким чином, ОСОБА_3 діяла умисно, повторно, із корисливим мотивом, зокрема остання усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а також її дії спрямовані на легалізацію незаконно одержаних коштів.
У вказаний спосіб ОСОБА_1, маючи єдиний умисел, за попередньою змовою із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3, забезпечили легалізацію незаконно одержаних коштів у розмірі 246 300 гривень, самостійно та надаючи вказівки фізичним особам – підприємцям фінансових операцій, спрямованих на приховування джерела походження коштів, достовірно знаючи, що кошти повністю отримані злочинним шляхом.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.209 КК України, тобто набуття, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення дій, спрямованих на приховування джерела його походження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. 
Крім того, на банківський рахунок ТОВ «Х.І.Т. Хаб», відкритий у АТ КБ «Приват Банк», 27.12.2023 зараховані кошти в розмірі 400 000 грн., які надійшли від розпорядника Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, за роботи в рамках укладеного договору №1/18-09 від 17.11.2023, згідно акту приймання передачі виконаних послуг від 26.12.2023, які фактично не виконані.
Директор ТОВ «Х.І.Т. Хаб» ОСОБА_2, маючи намір доведення до кінця злочинного наміру із заволодіння бюджетними коштами Доброславської селищної ради вжив заходів для отримання реального права розпорядження ними, приховавши їх справжнє походження, а саме зняття грошових коштів з банківського рахунку через касу вказаної фінансової установи.
Маючи намір доведення до кінця злочинного наміру із заволодіння бюджетними коштами Доброславської селищної ради, ОСОБА_2 вжив заходів до отримання реального права розпорядження ними, приховавши їх справжнє походження, а саме забезпечивши проведення безтоварних фінансових операцій на користь підшуканих ним фізичних осіб-підприємців, які у свою чергу зарахували вказані кошти на користь наближених до ОСОБА_2 осіб. 
Зокрема ОСОБА_2 залучив фізичних осіб – підприємців ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , діяльність яких не пов`язана з наданням послуг з біоекологічної санації водойм, з якими домовився про здійснення перерахунку коштів на їх банківські рахунки без виконання будь-яких робіт з подальшим обов`язком зарахувати їх на банківські рахунки дружини (співмешканки) ОСОБА_2 – ОСОБА_10 , або передати власноруч з утриманням з кожного переказу 10 відсотків на свою користь.
Реалізуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_2 29.12.2023 перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , здійснив безготівкові перекази з банківського рахунку ТОВ «Х.І.Т. Хаб» на банківські рахунки фізичних осіб – підприємців ОСОБА_3 на загальну суму 120 000 грн. та ОСОБА_3 на загальну суму 99 500 грн., а також перебуваючи у приміщенні філії головного управління по м. Києву та Київської області АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, здійснив зняття грошових коштів з рахунку ТОВ «Х.І.Т. Хаб» через касу банку на суму 40 000 грн.
В подальшому, ФОП ОСОБА_3 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_2, у період з 29.12.2023 по 04.01.2024, здійснила фінансові операції (транзакції) із перерахування коштів з власних рахунків ФОП на рахунки фізичної особи, з яких у той же час переказала кошти у сумі 99 500 грн. на банківський рахунок дружини ОСОБА_2 – ОСОБА_11 , відкритий у АТ «ПУМБ» та на банківський рахунок її брата – ОСОБА_11 , відкритий у АТ «ПУМБ», а залишок коштів у сумі 50 000 грн. одержано у банкоматі у м.Києві та з утриманням 10 відсотків від усієї суми на свою користь передала ОСОБА_2.
В той же період ФОП ОСОБА_3, здійснив фінансові операції (транзакції) із перерахування коштів з власних рахунків ФОП на рахунки фізичної особи, які зняв у сумі 120 000 грн. з банкомату в м.Києві та передав ОСОБА_2 з утриманням 10 відсотків на свою користь, на території Київського району міста Одеси, а саме за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд.55, неподалік від супермаркету «Копійка».
Таким чином, ОСОБА_3 діяла умисно, повторно, із корисливим мотивом, зокрема остання усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а також її дії спрямовані на легалізацію незаконно одержаних коштів.
У вказаний спосіб ОСОБА_2 маючи єдиний умисел, за попередньою змовою із ОСОБА_3 , ОСОБА_3 забезпечили легалізацію незаконно одержаних коштів у розмірі 219 500 гривень, самостійно та надаючи вказівки фізичним особам – підприємцям фінансових операцій, спрямованих на приховування джерела походження коштів, достовірно знаючи, що кошти повністю отримані злочинним шляхом.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.209 КК України, тобто набуття, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення дій, спрямованих на приховування джерела його походження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. 
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України , у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_3 та прокурором, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами.
Згідно з даною угодою про визнання винуватості прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.209 КК України.
Крім того, в даній угоді зазначено, що ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, активно сприяла їх розкриттю, щиро кається у скоєному та добровільно перерахувала грошові кошти в розмірі 20 000 гривень в якості благодійної пожертви на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 отримувача «Допомога шпиталям та мед закладам». 
Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, її чоловік є учасником бойових дій, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне перерахування грошових коштів в якості пожертви на рахунок отримувача «Допомога шпиталям та мед закладам», її поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, тобто обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, сторонами угоди узгоджено покарання та обвинувачена ОСОБА_3 надала згоду на призначення їй покарання за ч.2 ст.209 КК України у виді 5 років позбавлення волі із забороною займатись підприємницькою діяльністю в галузях економіки, не визначеної класифікацією видів економічної діяльності на час реєстрації фізичної особи підприємця строком на 2 роки, без конфіскації майна та на підставі ст.75 звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_3 .
В судовому засіданні обвинувачена і прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
При цьому судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачена цілком розуміють наслідки її затвердження, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. 
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.209 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкціям кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_3 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та ОСОБА_3 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2025 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в сумі 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень з покладеними на обвинувачену обов`язками у разі її внесення, яка внесена заставодавцями ОСОБА_13 в сумі 4 200,00 гривень (квитанція №2.344980107.1), ОСОБА_14 в сумі 150 000,00 гривень (квитанція №2.344922219.1), ОСОБА_15 в сумі 150 000,00 гривень (квитанція №2.344936323.1), ОСОБА_16 в сумі 150 000,00 гривень (квитанція №1.344919921.1).
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Внесена заставодавцями застава в дохід держави не зверталась, а тому суд вважає за необхідне повернути заставу заставодавцям.
Речові докази відсутні.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 468, 469, 472-476 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 12.02.2026 року у кримінальному провадженні №12026160000000064 від 15.01.2026 року відносно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209 КК України, укладену між прокурором Одеської обласної прокуратури та обвинуваченою  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання винуватості. 
Визнати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209 КК України та на підставі цього закону призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі із забороною займатись підприємницькою діяльністю в галузях економіки, не визначеної класифікацією видів економічної діяльності на час реєстрації фізичної особи підприємця строком на 2 роки, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити    ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки. 
На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на    ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід, застосований до  ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді застави, залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Внесену заставодавцем ОСОБА_13 , заставу в розмірі 4 200, 00 (чотири тисячі двісті) гривень, відповідно до ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2025 року, повернути заставодавцю на його особистий банківський рахунок, в 5 (п`ятиденний) термін з дня набрання вироком законної сили.
Внесену заставодавцем ОСОБА_14 , заставу в розмірі 150 000, 00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, відповідно до ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2025 року, повернути заставодавцю на його особистий банківський рахунок, в 5 (п`ятиденний) термін з дня набрання вироком законної сили.
Внесену заставодавцем ОСОБА_15 , заставу в розмірі 150 000, 00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, відповідно до ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2025 року, повернути заставодавцю на його особистий банківський рахунок, в 5 (п`ятиденний) термін з дня набрання вироком законної сили.
Внесену заставодавцем ОСОБА_16 , заставу в розмірі 150 000, 00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, відповідно до ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2025 року, повернути заставодавцю на її особистий банківський рахунок, в 5 (п`ятиденний) термін з дня набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору. 

Суддя                          ОСОБА_1