ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 280/5806/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі № 280/5806/25 (суддя Татаринов Д.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), яка полягає у не виконанні обов`язку щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі до 100000,00 грн. за період перебування у відпустці за станом здоров`я, внаслідок тяжкого поранення на підставі рішень ВЛК: з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року; 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року - у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР; з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100 000,00 грн за період перебування у відпустці за станом здоров`я, внаслідок тяжкого поранення на підставі рішень ВЛК: з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року; 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року - у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР; з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач не виплатив в повному розмірі додаткову винагороду, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100 000,00 грн., у зв`язку з перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та захворюванням, що пов`язані з захистом Батьківщини у період з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року, з 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.
Так, суд:
- визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиконанні обов`язку щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі до 100000,00 грн за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100 000,00 грн. за період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), з урахуванням фактично виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, неналежну оцінку доказів, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати в оскарженій частині та закрити провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не надано належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_1 був включений до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2025 року № 5951 про виплату додаткової винагороди за серпень 2025
року в розмірі 100000 гривень пропорційно за періоди з 05.09.2024 по 19.10.2024 перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням.
На думку скаржника, провадження у справі підлягає закриттю в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн. за період з 05.09.2024 по 19.10.2024.
На час ухвалення рішення у справі позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень пропорційно за періоди з 05.09.2024 по 19.10.2024 перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням. Виплата вказаної додаткової винагороди на картковий рахунок позивача відбулась після надходження коштів до військової частини 22.09.2025 року на виконання наказу від 05.09.2025 року № 5951, а не у зв`язку з визнанням судом протиправною бездіяльності відповідача.
Позивач своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 04 жовтня 2024 року, копія якого міститься в матеріалах справи.
Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузій, каліцтва) № 32608, позивач 15 червня 2024 року отримав поєднану вибухову-осколкову травму голови та кінцівок, сліпе поранення нижньої губи, сліпе наскрізне поранення лівого плеча та передпліччя з уламковим переломом дистального метадіафізу лівої плечової кістки зі зміщенням, наскрізне поранення м`яких тканин лівого стегна, дотичне поранення м`яких тканин правої гомілки та сліпе поранення правої кисті.
Згідно наданих копій виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 15390 від 20 вересня 2024 року та № 202/02 від 14 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР.
Відповідно до копії наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15 червня 2024 року №191 солдат ОСОБА_1 евакуйований з пораненням до СП “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” Військової частини НОМЕР_1 15 червня 2024 року на підставі позатермінових бойових донесень від 15 червня 2024 року та довідки форми 100 від 15 червня 2024 року.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 липня 2024 року №210, солдат ОСОБА_1 прибув з лікування з КНП “МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова” ХМР на підставі виписного екіпризу № 11440 від 02 липня 2024 року.
02 липня 2024 року позивач вибув у відпустку для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) Військоволі- карської комісії строком на 30 діб, без урахування часу на проїзд, з 02 по 31 липня 2024 року, на підставі довідки ЛК № 1185 від 02 липня 2024 року, рапорт вх. № 51/ВЛК від 02 липня 2024 року.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 серпня 2024 року №245, солдат ОСОБА_1 прибув з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою і приступив до виконання службових обов`язків з 01 серпня 2024 року.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15 серпня 2024 року № 263, солдат ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії строком на 30 діб без урахування часу на проїзд з 16 серпня по 14 вересня 2024 року. 
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 вересня 2024 року № 293, солдат ОСОБА_1 вибув на лікування у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР з 10 вересня 2024 року на підставі довідки № 15390 від 05 вересня 2024 року.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 вересня 2024 року № 306, солдат ОСОБА_1 прибув з лікування з КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР 20 вересня 2024 року на підставі виписного екіпризу №15390 від 20 вересня 2024 року. Вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою строком на 29 діб без урахування часу на проїзд з 21 вересня по 19 жовтня 2024 року, на підставі довідки ВЛК № 47416 від 20 вересня 2024 року.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 жовтня 2024 року № 339, солдат ОСОБА_1 прибув з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою і приступив до виконання службових обов`язків з 20 жовтня 2024 року. 
З відомостей банківського рахунку позивача, йому стало відомо, що додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, не була йому нарахована та сплачена за наступні періоди: 30-денну відпустку за станом здоров`я, надану на підставі рішення ВЛК від 15 серпня 2024 року (15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року); 30-денну відпустку за станом здоров`я надану на підставі рішення ВЛК від 19 вересня 2024 року (19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року); період стаціонарного лікування з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР; з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року у КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР.
Позивач вважаючи, що Військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність, що полягає у ненарахуванні йому додаткової грошової винагороди у за періоди з 15 серпня 2024 року по 13 вересня 2024 року, 19 вересня 2024 року по 18 жовтня 2024 року та з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року, з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, звернувся до суду з відповідним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 грн. винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з отриманням поранення та у період перебування у відпустці для лікування. Бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у період перебування у відпустці для лікування є протиправною.
Колегія суддів, переглядаючи справу та законність судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає за необхідне зазначити наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини, голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100 000,00грн. або 30000,00грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100000,00грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).
23.06.2022, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 внесено зміни до “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, та доповнено Порядок № 260 новим розділом «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: ….у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно із пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
З аналізу норм Постанови КМУ № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується у розмірі 100 000 гривень винагорода. 
В матеріалах справи наявна довідка № 32608 від 22 жовтня 2024 року, видана т.в.о. начальника командира Військової частини НОМЕР_1 разом із т.в.о. начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 , про обставини травми молодшого солдата ОСОБА_1 , згідно з якою, позивач 15 червня 2024 року одержав вибухову травму. Поєднане ВОП голови та кінцівок. Сліпе поранення нижньої губи. Сліпе скрізне поранення лівого плеча та передпліччя з уламковим переломом дистального метаепіфіту лівої плечевої кістки зі зміщенням. Наскрізне поранення м`яких тканин лівого стегна. Дотичне поранення м`яких тканин правої гомілки. Сліпе поранення правої кисті. 
Згідно Свідоцтва про хворобу №1740, поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини.
Також, згідно вказаного свідоцтва позивач у період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року, з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, з 03 листопада 2024 року по дату видачі свідоцтва (20 листопада 2024 року) перебував на обстеженні і лікуванні в КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР.
Згідно копій виписок із медичної картки стаціонарного хворого за №15390 від 20 вересня 2024 року та № 202/02 від 14 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 у період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП “МЛЕ та ШМД” ЗМР.
У період з 16 серпня 2024 року по 04 вересня 2024 року включно позивач перебував у відпустці для лікування.
Відповідач не заперечував та не спростовував тих обставин, що стаціонарне лікування позивача та відпустки за станом здоров`я пов`язані з отриманням ним тяжкого поранення, та тривали протягом вказаних вище спірних періодів.
Також, суд встановив, що за результатами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 липня 2025 року №4824, встановлено необхідність виплати позивачу додаткової винагороди за наступні періоди: за вересень 2024 року: за період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві “Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги” Запорізької міської ради; за період з 21 вересня 2024 року по 30 вересня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування; за жовтень 2024 року: за 01 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою; за період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві “Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги” Запорізької міської ради; за період з 15 жовтня 2024 року по 19 жовтня 2024 року з розрахунку 100 000,00 грн. пропорційно часу перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою. 

Отже позивач мав право на отримання додаткової винагороди під час стаціонарного лікування та перебування у відпустці для лікування.
Довідка Військової частини НОМЕР_1 про нарахування та утримання грошового забезпечення за період з червня 2024 року по травень 2025 року, містить інформацію про нараховану додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 позивачу у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. Так, винагорода нарахована за період з 16 серпня 2024 року по 04 вересня 2025 року у сумі 51 612,90 грн. 
Таке нарахування та виплата здійснені на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 серпня 2024 року за №263. Додаткова винагорода у збільшеному розмірі позивачу у період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та у період з 02 жовтня 2024 року не нараховувалась та не виплачувалась.
Отже, є правильними висновки суду першої інстанції, що позивачу протиправно не виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ №168, за період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та за період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та не вбачає законних підстав для закриття провадження у справі, оскільки судом було встановлено, що незважаючи на службове розслідування, проведення якого закінчено 02 серпня 2025 року, доказів виплати позивачу додаткової винагороди за період з 05 вересня 2024 року по 20 вересня 2024 року та за період з 02 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2024 року, суду надано не було.
Колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції порушень процесуальних норм. Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують. Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі № 280/5806/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак