Справа № 750/3595/26 
Провадження № 3/750/1287/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:       
головуючого: судді Кузюри М.М. 
з участю: секретаря Сірої П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 17.03.2026 о 17 год. 44 хв. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Шевченка, 36а керував автомобілем Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, за що передбачена відповідальність п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковані в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався своєчасно та належним чином, однак судове повідомлення отримане ним не було. Враховуючи рішення Європейського суду про те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добровільно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Такими доказами у справі, які у ході розгляду були досліджені та оцінені в сукупності, є: протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2026 серії ААД № 903434, направлення на огляд водія транспортного засобу від 17.03.2026, рапорт поліцейського взводу 2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП, оптичний диск з відеозаписом подій.
Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, а інформація, яка до нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних належних і достатніх доказах, які узгоджуються між собою.
Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з приводу події, яка сталася 17.03.2026, встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Як зафіксовано на відеозаписі, після зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що підставою до зупинки автомобіля послугувала інформація сторонньої особи, що водій цього автомобіля, виходячи з магазину «АТБ» в м. Чернігові по вул. Шевченка, вживав алкогольні напої, після чого почав рух на транспортному засобі Skoda Fabia. ОСОБА_1 , у свою чергу повідомив, що дійсно проїжджав вулицею Шевченка повз магазин «АТБ», однак всередину не заходив і алкогольних напоїв не вживав, при цьому готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. У подальшому працівники поліції перевірили документи та спитали, чи готовий водій пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не називаючи жодної з ознак алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повторно погодився. Згодом поліцейські запропонували водієві дихнути в сторону поліцейського, розвести пальці на руках, утримуючи руки у висячому положенні. За результатами такого умовного огляду один з поліцейських вказав водієві, що той має ознаки наркотичного сп`яніння – неприродну блідість обличчя та тремтіння пальців рук, хоча таких ознак з відео не вбачається. У подальшому поліцейський запропонував водієві закрити і відкрити очі (на відеозаписі реакцію очей не зафіксовано), та ще раз повідомив, що у водія вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відповів, що жодних наркотичних засобів він не вживає, і готовий пройти огляд. Однак потім зазначив, що залишити автомобіль на місці зупинки він не може, бо його двері не зачиняються, а після телефонної розмови зі знайомим висловив побоювання, що працівники поліції можуть доставити його до ТЦК та СП. Як зафіксовано на відеозапису, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, озвучивши, що не довіряє працівникам поліції, після чого були складені відповідні адміністративні матеріали.
Для того щоб виявити правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в протилежному випадку протиправність зупинки може поставити під сумнів й власне подальшу процедуру виявлення ознак сп`яніння та вимогу пройти медичний огляд на стан сп`яніння.
Як встановлено судом, водій ОСОБА_1 був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» («якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення»). У той же час озвучені поліцейським на відеозаписі підстави для зупинки транспортного засобу не знаходять свого підтвердження, оскільки у складі адміністративного матеріалу відсутні будь-які докази факту повідомлення третіми особами про керування ОСОБА_1 транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв, відтак, зупинка автомобіля є надуманою та безпідставною. 
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Разом з тим, зазначена вимога не може ґрунтуватися лише на довільному бажанні поліцейського провести такий огляд.
Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, при відсутності ознак сп`яніння, відмова від проходження медичного огляду, правових наслідків не породжує. Аналіз відеозапису, на якому зафіксовані поведінка та зовнішній вигляд ОСОБА_1 , свідчить про те, що ознаки наркотичного сп`яніння були удаваними, відтак вимога проходження медичного огляду носила неправомірний характер. Водночас послідовність дій поліцейських створює сумніви в неупередженому ставленні до особи, яка притягається до адміністративній відповідальності, з боку співробітників поліції. 
Більш того, перевірка поліцейським реакції зіниць очей водія викликає обґрунтований сумнів щодо можливості побачити реакцію зіниць. Загальновідомо, що така функція зіниць, як звуження й розширення, спостерігається в залежності від освітлення. Коли темно або сутінки, зіниці розширюються. Коли ж ясна погода чи людина раптом бачить яскраве світло, зіниці звужуються. На відеозаписі зафіксоване штучне створення поліцейським такої ознаки, коли водію пропонується закрити очі, потім відкрити, після чого світять ліхтарем прямо в очі. При цьому на відео не зафіксовано обличчя водія під час визначення стану очей і суд не може оцінювати достовірність припущення поліцейського щодо реакції зіниць його очей на світло.
Суд констатує, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак з врахуванням вищенаведених обставин щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, відсутності у водія очевидних ознак сп`яніння, а також порушення вимог Інструкції щодо порядку виявлення ознак сп`яніння, суд вважає, що у поліцейського не було підстав пропонувати  ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Суд вважає, що при складанні матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 не зібрано будь-яких переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості визнати в діях  ОСОБА_1 наявність складу зазначеного правопорушення, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення. 
На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя   М.М. Кузюра