Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2026  	Справа №607/22761/25 Провадження №2/607/1421/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі : 
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
позивача та його представника Микитіва І.А., ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення ,- 

В С Т А Н О В И В:
 
І. Описова частина
1. Стислий зміст позовної заяви 
Адвокат Александров В.В. в інтересах позивача ОСОБА_2 (надані – ОСОБА_2 ) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3 ), у якому просить стягнути з відповідача в користь позивача 33 818 грн. 90 коп. матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, ОСОБА_4 було завдано тілесні ушкодження, а саме: травматичний перелом кута нижньої щелепи справа зі зміщенням кісткових фрагментів, що не була небезпечною для життя та своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і цією ознакою належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості. У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 , у період з 30.11.2024 року по 12.12.2024 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Тернопільській обласній клінічній лікарні та 05.12.2024 року проведено операцію нижньої щелепи справа із застосуванням металоостеосинтезу. В подальшому, у зв`язку із спричиненим потерпілому ОСОБА_5 тілесного ушкодження, останній знову перебував на лікуванні 27.02.2025 під час якого йому було повторно проведено операцію. Позивач, для лікування отриманих тілесних ушкоджень, за призначенням лікаря витратив власних коштів на суму 33 818,90 грн., що підтверджується квитанціями про купівлю ліків, препаратів, медичних виробів та послуг.
Крім цього, внаслідок заподіяння позивачу тілесних ушкоджень середньої тяжкості, він переніс оперативне втручання, отримав фізичні та душевні страждання в т.ч. усвідомлюючи спосіб, обставини і характер завдавання йому ушкоджень; він буде усвідомлювати, що його тіло понівечено, і повністю не може бути відновлено в попередній стан; був позбавлений можливості певний час продовжувати працювати; втратив душевний спокій; тривалий час перебував у стані постійного напруження та стресу; суттєво були порушені його нормальні життєві зв`язки; він був змушений докладати значних зусиль для організації свого життя, праці, дозвілля. Виходячи із засад розумності та справедливості, позивач оцінює розмір своїх душевних страждань в сумі 100 000 гривень, які довелося йому перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також фізичних та моральних страждань, пов`язаних з даним інцидентом. На підставі наведеного, просить суд позов задовольнити.

2. Стислий зміст відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив
Відповідач ОСОБА_3 не скористався своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України на подачу відзиву на позовну заяву.

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.
12.02.2026 у даній справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_2 та представник позивача – адвокат Александров В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

ІІ. Мотивувальна частина
1.Фактичні обставини, встановлені судом 
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.08.2025, у справі №607/4395/25, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. 
Вказаним вироком встановлено, що 29 листопада 2024 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу ринку «Оріон», що за адресою: м. Тернопіль, вул. 15 квітня, 14, та йшовши позаду потерпілого ОСОБА_6 наздогнав його, та шарпнув потерпілого за верхній одяг, надалі усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час словесної суперечки наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_5 .
Під час даного конфлікту, ОСОБА_3 перебуваючи по правій стороні від ОСОБА_7 своєю правою рукою наніс ще один удар потерпілому в ділянку обличчя зліва, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на прилягаючу поверхню. Надалі, коли потерпілий ОСОБА_8 підвівся на ноги, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, наніс ще декілька (не менше трьох) ударів кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого потерпілий знову впав на землю спиною. Коли ОСОБА_8 знаходився лежачи на землі, ОСОБА_3 поставив свою праву ногу в ділянку шиї ОСОБА_7 та почав здавлювати її, тим самим завдаючи фізичного болю та внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 втратив свідомість, а ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 завдано фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кута нижньої щелепи справа, що за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості з огляду на тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною і вищевказаний вирок, який набрав законної сили відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У зв`язку із отриманими ОСОБА_2 тілесними ушкодженнями, які заподіяв відповідач, позивач у період з 30.11.2024 року по 12.12.2024 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Тернопільській обласній клінічній лікарні та 05.12.2024 року йому було проведено оперативне вручання: (метало осинтез) кута нижньої щелепи справа з видаленням ретинованого 48-го зуба (нижня права «вісімка»), що підтверджено випискою №21053 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, копією медичної карти стаціонарного хворого №21053.
Позивачем на своє лікування витрачено 33818,90 грн., що підтверджено фіскальними чеками: від 30.11.2024 року на суму 625 грн.; від 02.12.2024 на суму 98,26 грн.; надання медичних послуг із проведення обстеження - рентгенограми черепа на суму 450 грн.; від 03.12.2024 на купівлю набору для проведення оперативного втручання метало осинтезу на суму 31758,44 грн.; від 04.12.2024 на суму 234,20 грн.; від 04.12.2024 на суму 168 грн.; від 04.12.2024 на суму 158 грн. 
Крім цього, у зв`язку із повторним хірургічним втручанням яке було проведено 27.02.2025 останній перебував на лікуванні з приводу видалення елементів раніше встановленого йому метало оситнезу кута нижньої щелепи справа, що підтверджено інформацією, наданої КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР від 08.10.2025 №01-3/2787,у зв`язку із чим останнім також було понесені витрати на своє лікування, що підтверджено чеками: від 27.02.2025 на суму 337 грн. 
Також, як вбачається із вказаної інформації, наданої КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР від 08.10.2025 №01-3/2787, під час перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургічної стоматології та ним придбано за власні кошти: диклофенак 10 ампул, вікрил 1 шт, лезо 1 шт, спирт етиловий й флакон, перикись водню 1 шт, артифрил 10 ампул, КТ лицьового черепа, операція метало остеосинтез. 

2.Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Тобто, особа, яка вчинивши злочин, завдала матеріальної та/або моральної шкоди іншій фізичній особі, зобов`язана компенсувати такій особі завдану шкоду.
Статтею 1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
З огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України, факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).
Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року.
Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст.21 Конституції України).
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Як визначається п.3 вказаної постанови Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази, а також у їх сукупності, матеріали справи, доходить до переконання що позовні вимоги ОСОБА_2 у частині відшкодування матеріальної шкоди, у зв`язку із своїм лікуванням є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_3 на користь позивача 33 818 грн. 90 коп. При цьому, суд вважає, що такі витрати підтверджено позивачем наданими ним належними та допустимими доказами про які суд уже зазначав та які ним було проаналізовано. 
Щодо вимоги позивача у частині відшкодування моральної шкоди суд доходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачеві із боку відповідача внаслідок вчинення ним злочину.
Так, суд вважає, що Позивач зазнав душевних, психологічних та фізичних страждань з приводу значної втрати здоров`я, свого лікування та його наслідків. Йому були завдані тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелом уму кута нижньої щелепи справа, унаслідок чого йому було проведено два оперативні втручання, унаслідок яких відбулися кардинальні зміни в його житті, відчував наслідки отриманих травм внаслідок злочинних дій відповідача.
На підставі викладеного та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, з урахуванням вимог розумності та справедливості суд вважає, що на користь позивача до відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню грошова сума в розмірі 60 000,00 грн. Такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає розумним та співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачу та буде відповідати наслідкам протиправних дій відповідача.
Суд також врахував правову позицію Верховного Суду висловленої у постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі за № 752/17832/14-ц, а саме, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Враховуючи фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, а також досліджені докази, суд приходить висновку, що між неправомірними діями відповідача та шкодою, завданою позивачу ОСОБА_2 , є безпосередній причинний зв`язок, відтак суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо відшкодування шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому позовні вимоги у цій частині слід задовольнити частково на суму 60 000 гривень.
Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що слід стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 33 818 грн. 90 коп. матеріальної шкоди, а також 60 000 моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. ч.1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду позивачем надано Договір про надання правничої допомоги від 25.09.2025, укладений між ОСОБА_2 та АО «Верум ПРО» в особі голови Яворського Адрія Васильовича, рахунок № 10/25-01 від 13.10.2025 на суму 15 000,00 грн., Квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №021310003 від 13.10.2025 про оплату ОСОБА_2 15 000,00 грн за надання правничої допомоги.
Таким чином, вказаними доказами позивачем підтверджено понесення витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.
Оскільки суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову, що складає 70,11 відсотків від усієї суми заявлених вимог (93 818,90х100/133818,90=70,11%), відтак сума витрат на правничу допомогу, яку слід стягнути із відповідача буде складати 10 516,50 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.
Також, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі, визначеному п.п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що складає 1331,20 гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, – 
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 33 818 (тридцять три тисячі вісімсот вісімнадцять) грн. 90 коп. матеріальної шкоди, а також 60 000 (шістдесят тисяч) моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 10 516 (десять тисяч п`ятсот шістнадцять) грн. 50 коп. понесених витрат на правову допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог.
У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Стягнути із ОСОБА_3 у користь держави 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп. судового збору. 
Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний зміст рішення суду складено 14.04.2026.

Дані про учасників справи:
позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Головуючий суддя    	В. В. Ромазан