Справа № 591/3903/25
Провадження № 2/591/808/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Митник Ю.А.,
представника позивача Сідельника К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу №591/3903/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пломбєнот» про відшкодування шкоди, –
встановив:
У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи вимоги тим, що 05 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , біля входу до продовольчого магазину «Веселка», позивач послизнувся на тротуарі, який був вкритий льодом та не посипаний піском. Внаслідок падіння позивач отримав травму закритий двохщіколодковий перелом лівої гомілки із зміщенням.
Власником магазину на момент події був ОСОБА_3 , який в порушення Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Суми не забезпечив належний стан прилеглої території. Власник магазину помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його спадкоємцем є ОСОБА_2 , яка була заявлена як відповідач. У зв`язку з отриманою травмою позивач переніс хірургічну операцію та проходив тривале лікування, що спричинило матеріальні витрати на ліки та медичні вироби у розмірі 9 655 грн. Крім того, отримане каліцтво спричинило моральні страждання, які позивач оцінює у 10 000 грн.
Просить стягнути з відповідача на його користь 9655 грн. матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 10 000 грн. моральної шкоди, 12 000 грн. витрат на правову допомогу, витати по сплаті судового збору. 
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 із позовом не погодилась, зазначивши, серед іншого, що приміщенням, біля якого позивач отримав травму, на підставі договору оренди користувалось ТОВ «Оміко», а ОСОБА_2 є неналежним відповідачем. 
30.06.2025 позивач звернувся із уточненою позовною заявою, у якій зазначив, що приміщення, біля якого позивач отримав травму, перебувало в оренді у ТОВ «Оміко» (18.06.2024 товариство змінило назву на «Пломбєнот»). У зв`язку з цим заявив відповідачем ТОВ «Промбєнот» і просив стягнути з нього заявлену суму шкоди.
Ухвалою суду від 30.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі, призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 17.07.2025 замінено відповідача у справі та прийнято уточнену позовну заяву. 
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із зазначених підстав. Додатково пояснив, що заявлені свідки не мають можливості прибути у судове засідання, тому відмовляється від клопотання про їх виклик. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв по суті спору або з процесуальних питань не надавав.
Враховуючи відсутність заперечень позивача, повторну неявку відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов таких висновків.
Згідно з копією рахунку – фактури та квитанції від 14.12.2023 позивач придбав у ФОП ОСОБА_4 набір металоконструкцій для остеосинтезу малогомілкової кістки вартістю 9200 грн. 
Також 13.03.2024 позивач придбав у аптечному пункті медичні препарати загальною вартістю 455,70 грн. (а.с. 5,6).
З приводу події, що сталася, позивач 05.12.2023 звернувся до Сумського РУП із заявою про кримінальне правопорушення, зазначивши, що 05.03.2023 за адресою: м. Суми, вул. Борова, 5, біля магазину «Веселка» внаслідок падіння не неочищеній території біля магазину від льоду позивач отримав тілесне ушкодження (а.с. 8)
Звернення позивача органом Національної поліції було розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян» та за результатами проведеної перевірки прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення (а.с. 6).
Відповідно до відповіді КНП СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 15.03.2024 на адвокатський запит та картки виклику швидкої медичної допомоги 05.12.2023 було викликано бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги ОСОБА_1 за адресмою АДРЕСА_1 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 9-10).
Відповідно до довідки Сумського обласного гідрометцентру 05.12.2023 у м. Суми був сніг. У періоді з 01.12.2023 по 03.12.2023 – сніг, ожеледиця, мряка, дощ.
Випискою (епікризом) із медичної картки стаціонарного хворого підтверджується, що позивач у переоді з 14.11.2023 по 22.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні, 18.12.2023 було проведено оперативне втручання – відкрите вправлення та МОС накістковий зовнішньої щиколотки, відновлення цілісності синдесмозу. Напіввідкрите вправлення та МОС внутрішньої щиколотки, відновлення цілісності синдесмозу. Також було призначено медикаментозне лікування. В подальшому позивач потребував стаціонарної реабілітації з подальшим амбулаторним лікуванням у ортопеда, показана хода на милицях 2 міс, фіксація гіпсовою шиною 1,5 міс, видалення позиційного гвинту на синдесмоз через 3 міс. Рекомендовано лікарські засоби: кальцій Д3 нікомед. 
У виписці зазначено короткий анамнез: побутова травма 05.12.2023 о 15:00 впав на ліву ногу на подвір`ї магазину «Веселка», доставлений до ЦМКЛ бригадою ШМД, дообстежений. Надійшов у відділення для оперативного лікування(а.с. 16-17). 
Відповідно до свідоцтва про право власності від 12.08.2015 власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 (а.с. 18). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 18).
01.08.2022 між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Оміко» (код ЄДРПОУ 40963240) було укладено договір оренди приміщення №01/08-1, відповідно до якого товариство орендувало три нежитлових приміщення, у тому числі те, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .Договором визначено строк оренди: 35 місяців (а.с. 38-39).
01.08.2022 між сторонами договору оренди було складено акт приймання – передачі нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 
23.01.2024 між ОСОБА_3 та ТОВ «Оміко Груп» (код ЄДРПОУ 45347353) було укладено договір позички, за яким ОСОБА_3 надав у безоплатне тимчасове користування нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 строком на 1 рік (а.с. 50)
У пунктах 8, 9 частини другої статті 19 ЦК Українипередбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 212/7628/21 (провадження № 61-7265св22) зазначено, що «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК Українита змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц)».
У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК Українивизначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14, підстав відступити від якого Верховний Суд не встановив.
Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Заперечуючи проти позову, відповідачі мають спростувати презумпцію вини у завданні шкоди позивачу своєю бездіяльністю.
За вимогами частини другої статті 18 Закону «Про благоустрій населених пунктів», підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини); відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.
Аналізуючи правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з того, що обов`язок з утримання прилеглої території у належному стані (зокрема, очищення від снігу та ожеледі) покладається у тому числі на користувачів об`єктів благоустрою.
Судом встановлено, що станом на дату події (05.12.2023) нежитлове приміщення магазину «Веселка» за адресою: АДРЕСА_1 , перебувало в оренді ТОВ «Оміко» (нині - ТОВ «Пломбєнот», код ЄДРПОУ 40963240) на підставі договору оренди від 01.08.2022 №01/08-1. Згідно з актом приймання-передачі від 01.08.2022, орендар прийняв об`єкт у користування.
Оскільки ТОВ «Пломбєнот» здійснювало господарську діяльність у вказаному приміщенні на підставі договору оренди, саме на нього покладався обов`язок забезпечити безпечні умови для проходу громадян до магазину, зокрема шляхом вчасної очистки тротуару від ожеледі .
Щодо наявності шкоди та причинно-наслідкового зв`язку, суд дзазначає, що факт падіння позивача 05.12.2023 саме біля магазину «Веселка» підтверджується: карткою виклику швидкої медичної допомоги; даними епікризу, де зафіксовано анамнез зі слів пацієнта. Травма позивача (закритий двохщіколодковий перелом лівої гомілки із зміщенням) призвела до тривалого лікування та проведення хірургічної операції з використанням металоконструкцій.
Розмір матеріальної шкоди у сумі 9 655,70 грн підтверджений документально (рахунок-фактура на металоконструкції - 9 200 грн. Ці витрати є необхідними та безпосередньо пов`язаними з лікуванням отриманої травми. Відтак, ці витрати підлягають відшкодуванню відповідачем.
Позивачем на підтвердження витрат на лікування надано також фіскальний чек про придбання лікарських засобів на суму 455,70 грн. Чек датований 13.03.2024, тобто через більше ніж три місяці після отриманої травми. Позивачем не підтверджено доказами, що ці лікарські засоби придбав він, на підставі призначення лікаря та у зв`язку із отриманою травмою. Відтак, ці витрати відшкодуванню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю. 
Суд вважає обґрунтованими вимоги про відшкодування моральної шкоди. Позивач зазнав фізичного болю, переніс операцію, був обмежений у пересуванні (ходьба на милицях протягом 2 місяців), що безумовно порушило його звичний життєвий устрій. Виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає суму 5 000 грн співмірною стражданням позивача. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача вказану суму. 
Позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн. 
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження заявлених витрат надано договір про надання правової допомоги від 25.01.2024, предметом договору є представництво та захист інтересів клієнта у справі, пов`язаної зі стягненням матеріальної та моральної компенсації за завдану шкоду пов`язану із каліцтвом. Також надано акти прийому-передачі наданих послуг від 25.01.2024 (надані послуги – збір доказів по справі), 12.04.2024 (надані послуги: визначення розміру завданої шкоди, складання позовної заяви, підготовка матеріалів для подачі в суд, визначення відповідача у справі, робота зі свідками, участь у судових засіданнях), квитанцію від 15.04.2024 на суму 10 000 грн., платіжну інструкцію від 25.01.2024 на суму 2 000 грн.)(а.с. 11-14).
Як повідомлено у відзиві на позов представником ОСОБА_2 позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом до іншого відповідача у справі №591/3829/24. Як вбачається з відкритої інформації з веб порталу Судова влада у провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала справа №591/3829/24 за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_5 ) до ТОВ «Оміко Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я. Позов у даній справі було подано 18.04.2024. 
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124871915) ухвалою від 03 лютого 2025 року , яка постановлена у справі №591/3829/24, позов за заявою позивача від 30.01.2025 було залишено без розгляду.
Надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу складені більше ніж за рік до подання позову у даній справі та темпорально співпадають із поданням позову у справі №591/3829/24 за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_5 ) про стягнення шкоди. За таких обставин, позивачем не доведено, що правова допомога згідно з наданими доказами надавалась саме у даній справі (№591/3903/25). Відтак, заявлені у даній справі витрати на правничу допомогу розподілу не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 8276-81, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд –
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пломбєнот» про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пломбєнот» на користь ОСОБА_1 9200 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. 
У іншій частині вимог відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст судового рішення виготовлено 17 квітня 2026 року.

Суддя    О.О. Ніколаєнко