Справа № 456/3283/25
Провадження № 2/456/1599/2025

РІШЕННЯ
іменем України

27 листопада 2025 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Шрамка Р. Т. ,
з участю секретаря: Сімонової-Мацигін А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию в порядку загального позовного провадження справу №456/3283/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом. 
В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що відповідачі є його рідний брат та сестра. Сторони по справі, народилися і проживали у господарстві, яке відносилося до суспільної категорії «колгоспний двір». Згідно витягу з погосподарської книги за № 1 за 1991-1995 p.p. Грабовецько - Дулібівської сільської ради № 129 від 11 лютого 2025 року станом на 15 квітня 1991 рік членами колгоспного двору були: мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 голова колгоспного двору, батько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно діючого на той час законодавства долі всіх членів колгоспного двору були рівними. Отже, всі члени колгоспного двору мали по 1/4 частині майна колгоспного двору. Після смерті батьків у житловому будинку, який складає майно колишнього колгоспного двору і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (стара назва вулиці АДРЕСА_2 ) залишився проживати позивач по справі. Відповідачі зі своїми сім`ями проживають окремо. Ні брат ОСОБА_6 , ні сестра ОСОБА_7 не претендують на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Брат ОСОБА_2 не претендує і на свою долю у майні колишнього колгоспного двору.
Як стало відомо після смерті батьків виявилися помилки у актовому записі про народження позивача, а саме: у актовому записі №55 від 26 листопада 1956 року складеного виконавчим комітетом Довголуцької- сільської ради Стрийського району, Львівської області у графі «відомості про батька» вказано « ОСОБА_5 », а у паспорті записано « ОСОБА_1 ». Така сама помилка сталася із іменем матері, у цьому ж актовому записі мати записана « ОСОБА_8 », хоча в паспорті та свідоцтві про смерть ім`я матері « ОСОБА_9 ».
Аналогічна помилка була допущена і у свідоцтві про право власності на майно колгоспного двору, головою якого була мати ОСОБА_4 , а у свідоцтві від 05 грудня 1988 року, зареєстрованому за реєстровим номером 19 у реєстровій книзі № 1 від 20 грудня 1988 року помилково вказано ім`я матері « ОСОБА_10 », а не « ОСОБА_9 », що не відповідало документу, що посвідчував особу ( паспорту ), а після смерті матері - свідоцтву про смерть.
Після смерті батьків позивач один залишився проживати у житловому будинку, що є майном колгоспного двору. Коли він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і запропоновано звернутися до суду з даною позовною заявою.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов просили задоволити.
Процесуальні рішення, постановлені по справі
Ухвалою судді Стрийського міськрайонного Львівської області від 08.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.
Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 27.11.2025 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.
Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію сторони відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до запису акта про смерть №19 від 13.11.2000, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 62 роки, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .
Відповідно до запису акта про смерть №15 від 21.08.1996, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 61 рік, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_2 .
З відповіді Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області від 14.03.2025 за №215/02-14, вбачається, що 14.03.2025, ОСОБА_1 , звернувся до Стрийської держнотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 гр. ОСОБА_4 , яка до смерті проживала в с. Воля-Довголуцька, Стрийського району на майно, яке складається з: житлового будинку разом з належними до нього господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , однак йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. 
Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 05.12.1988, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_8 . 
Згідно витягу з погосподарської книги №129 від 11.02.2025, домоволодіння з особовим рахунком № НОМЕР_3 в с. Воля-Довголуцька, Стрийського району Львівської області, рахується з колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 станом на 15.04.1991р. на час скасування поняття колгоспний двір членами двору були: ОСОБА_4 , - голова двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , - чоловік, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , - син, ОСОБА_2 , - син. 
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , серії НОМЕР_4 , виданого Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що батьками зазначено - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , серії НОМЕР_5 , виданого Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що батьками зазначено - ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Згідно довідки №112 виданої 05.02.2025 Грабовецько-Дулібівською сільською радою Стрийського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним на день смерті в даному господарстві проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та онука ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 . 
При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно з приписами пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.
Приписами Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.
У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.
Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.
Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини.
Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.
Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ступенем споріднення син - мати та батько підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.
Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дає йому можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті батьків. 
Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом, який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у встановленому законом порядку, вступивши в управління та володіння спадковим майном.
Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 279 ЦПК України суд, -
вирішив:

Позовні вимоги задоволити.
Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 був сином померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ..
Встановити, що свідоцтво про право власності на майно колгоспного двору від 05.12.1988р., видане на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради №292 від 01.12.1988р., зареєстроване в Стрийському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві власності колгоспного двору за реєстровим номером 19 у реєстровій книзі №1 від 20.12.1988р. виданого на ОСОБА_8 належить ОСОБА_4 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на майно колишнього колгоспного двору, а саме: житловий будинок «З-1» загальною площею 236.8 кв.м., житловою площею 154.1 кв.м., кухня «А», господарська будівля «1», сарай «І», сарай «Й», вбиральня «К», конюшня «Л», огорожа «№1», ворота «№3», хвіртка «№4», вартістю 1012623 грн. 14 коп., що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 ..
Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення суду виготовлений 08.12.2025.

Суддя 	Р. Т. Шрамко