ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/18699/23
категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:

В червні 2023 року Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому «індексації-різниці» грошового забезпечення у розмірі 3 873,47 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 28.01.2019;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому «індексацію-різницю» грошового забезпечення у розмірі 3873,47 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 28.01.2019.
Позовні вимоги Позивача мотивовані тим, що за період з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року проходження військової служби Позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація його грошового забезпечення не в повному обсязі та без врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Позивач вважає, що має законне право на індексацію грошового забезпечення за вказаний період у фіксованій сумі індексації грошового забезпечення в розмірі 3 873,47 гривень (щомісячно).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року задоволено клопотання військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі.
Закрито провадження в адміністративній справі № 240/18699/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2025 року апеляційну скаргу Позивача задоволено. Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 скасовано. Справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 12.08.2025, головуючою у справі визначено суддю Нагірняка М.Ф.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 справу прийнято до свого провадження.

Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив і зазначив, що Позивачу за вказаний період індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач зазначає, що чинне законодавство не передбачає нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у фіксованій сумі.
Більш того, представник Відповідача зазначив, що спірні відносини між сторонами щодо правомірності нарахування та виплати Позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №240/5246/22.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав для проведення індексації грошових доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, регулюються правовими нормами Закону України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач проходив військовому службу і згідно наказу Військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2019 року №23 звільнений з військової служби.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач в лютому 2022 року звернувся до суду з позовною заявою щодо протиправності дій Відповідача при нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за періоди з 31.03.2016 року по 28.02.2018 року та з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року в адміністративній справі №240/5246/22 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 було задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 31.03.2016 по 28.02.2018 та зобов`язано Відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення Позивача за період з 31.03.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вказане судове рішення набуло чинності відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 року.

Суд погоджується із доводами представника Відповідача, що предметом судового розгляду в адміністративній справі №240/5246/22, окрім іншого, була правомірність нарахування та виплати Відповідачем Позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року.
Так, в ході дослідження судом копії позовної заяви Позивача, яка подавалася в даній адміністративній справі №240/5246/22, Позивач зазначав, що відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, розмір щомісячної індексації його грошового забезпечення з 01.03.2018 року становив саме 3873,47 грн. В зв`язку з цим Позивач просив суд зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації його грошового забезпечення за вказаний період (з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року) в сумарному розмірі 43 593,39 грн.

Як засвідчує судове рішення в даній справі (№240/5246/22), що набуло законної сили, суд визнав такі доводи Позивача безпідставними.
Так, в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року в адміністративній справі №240/5246/22 прямо зазначено, що "відповідно до довідки відповідача від 23.11.2021 №3891 Позивачу у період з березня 2018 по листопад 2018, індексація не нараховувалась та не виплачувалась. В грудні 2018 та січні 2019 індексація нарахована та виплачена у сумі по 71,08 грн.
Кабінет Міністрів України 30.08.2017 року прийняв постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. Цією постановою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил (додаток 2).
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 у постанові Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб": пункт 4 викладено в такій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14." та у пункті 10 цифри і слова "01 січня 2019 року" замінено цифрами і словами "01 березня 2018 року".
Отже, з 01.03.2018 підвищено розміри посадових окладів військовослужбовців, у тому числі, посадовий оклад за посадою, яку займав позивач.
Пункт 5 Порядку №1078 передбачає, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Водночас вказаною нормою врегульовано, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
З викладеного висновується, що місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Таким чином у Позивача відсутні права на отримання індексації за період з 01.03.2018 по 30.11.2018.
Окрім того, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, а тому передбачені Законом № 1282-XII підстави для індексації грошового забезпечення позивача за вказаний період були відсутні.
Право на проведення індексації грошових доходів у військовослужбовців виникло лише у грудні 2018 року.
За таких обставин, оскільки за період з 01.03.2018 року по 30.11.2018 грошове забезпечення позивача індексації не підлягало, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.
При цьому, у грудні 2018 та січні 2019 індексація нарахована та виплачена у сумі по 71,08 грн.
Поряд з цим, позивачем не доведено, що розрахунок індексації за період з 01.03.2018 по 28.01.2019, здійснений останньому без врахування п.п.4-6 постанови КМУ №1078.
Відтак, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Зазначеної позиції підтримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 20.06.2022 справа № 560/8268/21, від 11.07.2022 справа 120/13045/21-а, від 26.09.2022 справа 600/2307/21-а, від 24.10.22 справа 560/538/22".

Суд враховує, що згідно вимог пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Безспірно, предметом судового розгляду в даній справі та в адміністративній справі №240/5246/22 була правомірність нарахування та виплати Відповідачем Позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року.
Співставлення позовних заяв Позивача, що подані в межах даної справи та в адміністративній справі №240/5246/22, свідчить, що спірні відносини між сторонами щодо правомірності нарахування та виплати Відповідачем Позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період з 01.03.2018року по 28.01.2019 року зведені до наявності чи відсутності у Позивача права на індексацію грошового забезпечення за вказаний період у фіксованій сумі індексації грошового забезпечення в розмірі 3873,47 гривень (щомісячно).

Так, в позовній заяві у справі №240/5246/22 Позивач зазначав, що таке його право підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації його грошового забезпечення за вказаний період (з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року) в сумі 43 593,39 грн. відповідно до вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку №1078. 
В позовній заяві в даній справі (№240/18699/23) Позивач зазначив, що таке його право підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому «індексацію-різницю» грошового забезпечення у розмірі 3873,47 грн в місяць за той же період (з 01.03.2018 по 28.01.2019), що сумарно становить ті ж самі 43 593,39 грн.

Одночасно суд враховує, що за приписами частини 4 статті 78 ККАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як вже зазначалося, судовим рішенням у справі №240/5246/22 суд визнав відсутність у Позивача права на перерахунок та доплату індексації його грошового забезпечення за вказаний період (з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року) в сумі 43 593,39 грн. відповідно до вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку №1078. 

В розумінні вимог частини 4 статті 78 ККАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.
Тобто, Позивач не врахував, що відсутність у нього права на перерахунок та доплату індексації його грошового забезпечення за вказаний період (з 01.03.2018 року по 28.01.2019 року) в сумі 43 593,39 грн., з розрахунку 3 873,47 грн в місяць, відповідно до вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку №1078, вже визнано судовим рішенням в іншій адміністративній справі (№240/5246/22), а тому доказуванню не підлягає в межах даної справи.
Відсутність порушеного права виключає можливість задоволення позовних вимог незалежно від запропонованого чи зміненого Позивачем способу судового захисту. 
Таким чином, позовні вимоги Позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають. 

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

14.04.26