Справа № 541/5054/25
Номер провадження 2/541/580/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

24 квітня 2026 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Городівського О.А., 
секретаря судового засідання – Ніколаєнко М.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -
В С Т А Н О В И В:
30 грудня 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Капля А.С., звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 07 червня 2022 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № AP-3011566, забезпечений транспорт «ВАЗ 2110», д.р.н. НОМЕР_1 . 07 грудня 2022 року о 15 год. 30 хв. навпроти магазину «Продуктовий» по вул. Центральна, 15 в с. Покровське Миргородського району Полтавської області, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «ВАЗ 2110», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «VOLKSWAGEN POLO», д.р.н. НОМЕР_2 . Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «VOLKSWAGEN POLO», д.р.н. НОМЕР_2 з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність, як водія автомобіля «ВАЗ 2110», д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс № AP-3011566. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнано ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ВАЗ 2110», д.р.н. НОМЕР_1 . Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ № AP-3011566, на підставі страхового акту № G-22386-1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «VOLKSWAGEN POLO», д.р.н. НОМЕР_2 , складає 7 954,91 грн. В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Гардіан» відшкодувало власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN POLO», д.р.н. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 7 954,91 грн. 14 серпня 2025 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір 1/Г про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан» до ОСОБА_2 перейшло до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Позивач звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору із вимогою про відшкодування збитків, однак відповідач проігнорував дане звернення, тому позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, у поданій до суду заяві просили проводити розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували (а.с. 7).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 53,67-68).
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою від 24 квітня 2026 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) від 07 червня 2022 року № AP-3011566, яким було забезпечено цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
З постанови Шишацького районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року у справі № 551/2403/22 (провадження № 3/551/145/23), що набрала законної сили 08 травня 2023 року, вбачається, що 07 грудня 2022 року о 15-30 год. навпроти магазину «Продуктовий» по вул. Центральна, 15 в с. Покровське Миргородського району Полтавської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2110» реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. Від проходження на вимогу працівників поліції медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків та із застосуванням відеозапису. Своїми діями водій порушив вимоги п.п. 10.9 та 2.5 Правил дорожнього руху в зв`язку з чим вони кваліфіковані органом Національної поліції за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказане також підтверджується страховим актом від 20 січня 2023 року № G-22386-1 у страховій справі № G-22386 та відповіддю від Національної поліції України.
Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року у справі № 551/2403/22 (провадження № 3/551/145/23), що набрала законної сили 08 травня 2023 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУПАП. 
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також вина відповідача у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило дану дорожньо-транспортну пригоду, встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, тому є обов`язковими для суду та не підлягають доказуванню.
На підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяви про виплату страхового відшкодування, протоколу огляду колісного транспортного засобу від 15 грудня 2022 року, консультації про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 22 грудня 2022 року № 73-D/11/57, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «VOLKSWAGEN POLO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , склав 7954 гривень 91 копійка.
З платіжної інструкції від 20 січня 2026 року № 172615 вбачається, що ТДВ «СК «Гардіан» перерахувало грошові кошти у розмірі 7954,91 грн. на рахунок ОСОБА_4 як страхове відшкодування згідно страхового акту № G-22386-1 за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen Polo BI6735HH, власник ОСОБА_4 .
14 серпня 2025 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан» (надалі – первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі – новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги № 1/Г, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, в тому числі права вимоги на сплачений судовий збір, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування і понесеними судовими витратами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.
Відповідно до п. 3.1.3. договору про відступлення права вимоги від 14 серпня 2025 року № 1/Г, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).
Згідно з платіжною інструкцією від 20 серпня 2025 року № 200, ФОП ОСОБА_5 переказала на рахунок ТДВ «СК «Гардіан» грошові кошти у розмірі 140542,89 як оплату за договором відступлення прав вимоги № 1/Г від 14.08.2025 р.. 
Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 14 серпня 2025 року №1/Г, позивач набула права вимоги до ОСОБА_2 за страховою справою № G-22386 у розмірі 7954,91 грн.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
У зв`язку з тим, що відповідач, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відмовився від проходження на вимогу працівників поліції медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у страховика виникло право вимоги до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (в порядку регресу).
З урахування викладеного, беручи до уваги, що факт порушення відповідачем правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, та його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, встановлені постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року, що набрала законної сили 08 травня 2023 року, а право вимоги було передано від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан» до фізичної особои-підприємця ОСОБА_1 за договором про відступлення права вимоги від 14 серпня 2025 року № 1/Г, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. 
Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 968,96 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968 грн 96 коп. (а.с. 40).
Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України.
Так, відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
До матеріалів справи позивачем додано договір про надання правової допомоги від 20 серпня 2025 року № 4, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та адвокатом Каплею Аліною Степанівною, та акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року № 4 від 23 серпня 2025 року.
З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про співмірність, обґрунтованість і пропорційність витрат на професійну правничу допомогу з об`ємом здійсненої роботи, наданих послуг та складністю справи, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відповідні витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 3000,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суд –
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (IBAN НОМЕР_5 у «ПриватБанк», МФО 305299, РНОКПП: НОМЕР_6 ) шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 7 954 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривень 91 копійок, судові витрати зі сплати судового збору – 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок та витрати на професійну правничу допомогу – 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:
Позивач – фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя	  	О.  А.  Городівський