Справа № 610/5079/25
провадження № 2-о/610/24/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2026 Балаклійський районний суд Харківської області в складі: 
головуючого – судді Тімонової В.М.,
за участю: секретаря судового засідання Афоніної Д.О.,
представника заявниці – адвоката Хайнацької Г.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 610/5079/25 (провадження № 2-о/610/24/2026) за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи – приватний нотаріус Голуб Вікторія Миколаївна, Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області, про встановлення факту спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:
23.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою, у якій просить: встановити факт, що вона та її вітчим ОСОБА_2 з вересня 2018 року по день його смерті проживали однією сім`єю.
В обгрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка у свою чергу належала її матері ОСОБА_3 . У подальшому вона звернулася до Приватного нотаріуса Голуб В.М. для подання заяви про прийняття спадщини, але у прийнятті даної заяви було відмовлено на тій підставі, що вона не являється спадкоємцем за законом, а заповіту спадкодавець не складав. Сімейні стосунки між нею та спадкодавцем виникли приблизно з 2006 року, саме тоді, коли її мати уклала шлюб зі спадкодавцем. 3 того часу вони разом проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . В листопаді того ж 2006 року вона виписалась до бабусі у с. Борщівка, Там проживала до початку осені 2018 року, бо в то час мамі стало гірше, загострились хронічні хвороби, стало вкрай тяжко самостійно пересуватись, а ОСОБА_4 не міг забезпечити самостійно за нею догляд. ІНФОРМАЦІЯ_3 її мати ОСОБА_5 померла, ОСОБА_4 самостійно прийняв спадщину, оскільки хотів мати офіційно житло, а у неї в той час були фінансові труднощі з кредитом. Тобто ОСОБА_4 на день смерті був самотнім чоловіком, за яким тільки вона здійснювала постійний догляд, як за членом сім`ї, допомагала йому у побуті, прибирала, купувала йому ліки, готувала та купляла їжу, на час окупації забрала до с. Борщівки, оскільки у місті було залишатися небезпечно, після його смерті здійснила поховання..
Тобто на теперішній час встановлення факту постійного проживання заявниці з ОСОБА_2 має для неї суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у зв`язку з тим, що інших спадкоємців немає. Так як факт проживання однією сім`єю більше п`яти років, може бути встановлений лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення з цією заявою.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 29.12.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2026 залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи Балаклійську військову адміністрацію Ізюмського району Харківської області.
27.02.2026, на запит суду від 25.02.2026, від Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області ХМУ МЮ надійшла відповідь про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців з будь-якими заявами до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа не заводилася.
В судовому засіданні представник заявниці – адвокат Хайнацька Г.М. заяву підтримала та просила задовольнити. 
Заінтересована особа – приватний нотаріус Голуб В.М. подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Представник заінтересованої особи Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області до суду не з`явився, заяв або клопотань від нього не надходило.
Вислухавши представника заявниці – адвоката Хайнацьку Г.М., допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Балаклія Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією її паспорта, серії НОМЕР_1 (а.с. 5-6).
Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , батьками заявниці ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 8).
13.03.1981 мати заявниці – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 10).
22.02.1991 мати заявниці – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_11 та змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с. 11).
17.03.2006 мати заявниці – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 (а.с. 14).
ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати заявниці – ОСОБА_5 (а.с. 13).
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2020, ОСОБА_2 , після смерті дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер (а.с. 12).
Допитані в судовому засіданні свідки – сусіди ОСОБА_2 – ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що добре знають сім`ю заявниці та померлого ОСОБА_15 , а також їм відомо, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю з 2018 року, після смерті матері заявниці, до моменту його смерті в одній квартирі, мали спільний бюджет, проводили час разом, спільно вели домашнє господарство, заявниця поховала його.
Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст.294 ЦПК України).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.
Положеннями абзацу 1 ч. 2 ст.3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
З роз`яснень, які викладені у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:
а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;
б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі №711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі №127/25053/17.
Згідно п. 4.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років, про встановлення факту родинних відносин та інше.
З наявних матеріалів справи вбачається, що заявниця є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Даних про наявність інших спадкоємців, що прийняли спадщину після його смерті, матеріали справи не містять. Осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено.
Судом встановлено, що заявниця на момент смерті проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою, після його смерті сплачує комунальні послуги, що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак оформити спадщину за законом, як спадкоємиці четвертої черги, не має можливості, оскільки юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.
Показанням свідків та інші матеріали справи у їх взаємозв`язку свідчать про те, що заявниця не менше п`яти років перебувала зі спадкодавцем ОСОБА_2 у близьких відносинах, які мали тривалий сімейний характер, принаймні не пізніше 2018 року, вони жили дружно в одній квартирі, разом харчувалися, мали спільний бюджет, платили комунальні платежі, вели домашнє господарство, заявник опікувалась станом здоров`я спадкодавця, піклувалась та доглядала його, поховала ОСОБА_2 також заявниця.
Отже наявні у справі докази та фактичні обставини вказують на те, що між заявницею та померлим ОСОБА_2 протягом тривалого часу склались усталені сімейні стосунки, які існували до часу смерті спадкодавця.
Заявниця повністю опікувалась життям спадкодавця, що з огляду на їх тривале спільне проживання та наявність спільних інтересів, є ознакою ведення спільного господарства.
За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що між заявницею та спадкодавцем виникли відносини, які є більш близькими, аніж надання допомоги одинокій літній людині. 
З урахуванням вищевказаного слід визнати доведеним юридичний факт, що заявниця була пов`язана зі спадкодавцем ОСОБА_2 спільним побутом та взаємними правами і обов`язками - проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому відповідно до статті 1264 ЦК України має право спадкування за законом у четверту чергу. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, в період з вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Заінтересована особа: приватний нотаріус Голуб Вікторія Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .
Заінтересована особа: Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області, місцезнаходження: вул. Захисників України, буд. 18, м. Балаклія Ізюмський район Харківська області.
Повний текст рішення складено 20 квітня 2026 року.

Головуючий В. М. Тімонова