ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.04.2026	Справа № 910/6892/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Капцової Т.П., за участю секретаря судового засідання Баринової О.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу
за позовом Керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва (вул.Каунська, буд.3-В, м.Київ, 02160; ідентифікаційний код 0291001922) в інтересах держави в особі Київської міської ради (вул.Хрещатик, буд.36, м.Київ, 01044; ідентифікаційний код 22883141)
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (вул.Юрія Іллєнка, буд.31, м.Київ, 04050; ідентифікаційний номер 41916045)
2) Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр №1 Дарницького району м.Києва» (вул.Вербицького, буд.5, м.Київ, 02091; ідентифікаційний номер 01280970)
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 200 245,91 грн

За участі представників:
прокуратури: Синюк І.А.;
позивача: не з`явився;
відповідача-1: Велікова Т.М.;
відповідача-2: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» та Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр №1 Дарницького району м. Києва» про визнання додаткових угод № 1 від 12.02.2024, № 5 від 09.06.2024, № 6 від 10.07.2024, № 7 від 12.08.2024, № 8 від 17.09.2024, пунктів 2, 3 додаткової угоди № 10 від 27.09.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 3309081П-Т124 від 18.01.2024 недійсними та стягнення з відповідача-1 на користь позивача 200 245,92 грн безпідставно отриманих коштів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що оспорювані додаткові угоди, за якими зменшено обсяги постачання електричної енергії при збільшенні її ціни, укладені сторонами всупереч інтересам держави, за відсутності на це підстав, а саме без жодного обґрунтованого документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткових угод та із перевищенням десятивідсоткового порогу збільшення ціни, що свідчить про порушення положень статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 позовну заяву було залишено без руху, встановлено прокурору строк і спосіб усунення недоліків.
05.06.2025 від прокурора надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої ціну позову визначено у сумі 200 245,91 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.
18.06.2025 від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-2 проти задоволення позову заперечує посилаючись на дві групи доводів. По-перше відповідач-2 зазначає, що органом, який здійснює фінансовий контроль, при моніторингу публічних закупівель має право у випадку недотримання законодавства про державні закупівлі та невиконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави, є Державна аудиторська служба України. По-друге, за доводами відповідача-2, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач у справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, натомість позов прокурора є необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.
20.06.2025 від прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача-2, у якій прокурор, із підстав, аналогічних тим, що викладені ним у позові, зазначив, що укладання сторонами всупереч інтересам держави, без належних підстав та з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» спірних додаткових угод, якими суттєво збільшено ціну за одиницю товару, що призвело до нераціонального та неефективного використання коштів з місцевого бюджету, не відповідає меті цього Закону та гарантованим державою принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі за бюджетні кошти. При цьому прокурор звернувся до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, згідно з яким закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду; належним буде звернення в особі хоча б одного з них.
25.06.2025 від відповідача-1 надійшли клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, відзив на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
У відзиві на позовну заяву відповідач-1 зазначає про відсутність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді, оскільки Держаудитслужба не здійснювала фінансового контролю у вигляді моніторингу процедури закупівлі за договором № 3309081П-Т124 від 18.01.2024, тому вважає, що інтерес держави, як підставу для участі у справі, обґрунтовано прокуратурою схоластично, формально, без врахування господарського характеру правовідносин між сторонами, без дотримання процедури здійснення державного контролю у сфері закупівель. 
Відповідач-1 наголошує, що при внесенні змін до договору, зокрема, укладанні спірних додаткових угод № 1, 5, 6, 7, 8, 10 сторони керувалися Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178. Зокрема, під час укладання договору сторони обрали як підставу для зміни ціни саме пп. 7 п. 19 Особливостей, який передбачає зміну середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що і було відображено в умовах комерційної пропозиції, яка є додатком до договору. Зміна ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на ринку передбачена пп. 2 п. 19 Особливостей і сторони в укладеному договорі застосування даного підпункту Особливостей не закріплювали, отже у прокуратури відсутні правові підстави для застосування у розрахунках у даній справі будь-яких коливань. Враховуючи викладене, відповідач-1 вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсними вищезазначених додаткових угод. Також відповідач-1 зауважує, що коригування ціни здійснюється шляхом збільшення/зменшення відповідної складової Црдн за даними, опублікованими Оператором ринку по результатам торгів на ринку «на добу наперед» у розрахунковому періоді. Оприлюднення результатів торгів на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку оператором ринку на своєму веб-сайті покладено на нього статтею 51 Закону України «Про ринок електричної енергії». Учасники ринку електричної енергії не мають іншого ресурсу для одержання офіційної інформації про ціни на ринку та їх коливання. Сторони обрали як джерело для отримання інформації про зміну ціни на ринку відомості, оприлюднені АТ «Оператор ринку», через загальну доступність, достовірність, відкритість та прозорість цієї офіційної інформації, яку клієнт власноруч може перевірити у будь-який час. Це підтверджує, що внесення змін до договору провадилося у прозорий спосіб. 
Щодо твердження прокурора про те, що укладення додаткових угод усупереч вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки не дотримано обмеження у 10 відсотків як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, відповідач-1 зазначає, що Закон України «Про публічні закупівлі» має бланкетну норму у пункті 3-7 розділу Х «Прикінцеві та Перехідні положення», яка на період дії правового режиму воєнного стану уповноважила Кабінет Міністрів України встановити особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників. Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» є нормативно-правовим актом, який встановлює спеціальний, відмінний від визначеного у Законі України «Про публічні закупівлі», порядок проведення закупівель, її дія обмежується у часі періодом дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування. Тому сторони під час укладання договору керувалися вимогами саме Особливостей, які, у свою чергу, не містять жодних обмежень щодо збільшення ціни за одиницю товару у разі зміни середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед».
Також відповідач-1 зазначає, що прокурор, вимагаючи визнати недійсними додаткові угоди № 1, № 5-8, № 10 до договору, не пропонує застосувати наслідки недійсності до обох сторін правочину, водночас незастосування наслідків недійсності додаткових угод до обох сторін правочину носить дискримінаційний характер та доводить відповідача-1 як постачальника до збитків.
27.06.2025 від прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача-1, яка містить доводи, аналогічні тим, що були викладені у раніше поданих заявах по суті справи.
29.07.2025 від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого позивач підтримує вимоги прокуратури.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2025 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» та зупинено провадження у справі № 910/6892/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
08.01.2026 від прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2026 поновлено провадження у справі № 910/6892/25 та призначено підготовче засідання на 22.01.2026.
21.01.2026 від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, зокрема щодо виключно перспективної дії постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», та заява про повернення позовної заяви, яка мотивована тим, що Конституційний Суд України у рішенні від 03.12.2025 № 6-р(ІІ)/2025 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.
У підготовче засідання 22.01.2026 з`явились представники прокуратури та відповідачів, представник позивача не з`явився.
У підготовчому засіданні 22.01.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про повернення позовної заяви, оскільки Конституційний Суд України у згаданому рішенні ухвалив, що окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визнані неконституційними, втрачають чинність із 1 січня 2027 року, та оголосив перерву до 02.03.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2026 позивача було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 02.03.2026.
02.03.2026 від Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.
У підготовче засідання 02.03.2026 з`явились представники прокуратури та відповідача-1, представники позивача та відповідача-2 не з`явилися.
У підготовчому засіданні 02.03.2026 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 позивача та відповідача-2 було повідомлено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 09.04.2026.
07.04.2026 від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, яке мотивовано перебуванням представника у відпустці.
У судове засідання 09.04.2026 з`явилися представники прокуратури та відповідача-2, представники позивача та відповідача-1 не з`явилися.
У судовому засіданні 09.04.2026 судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання, оскільки видавши наказ про надання відпустки роботодавець мав забезпечити заміну увільненому від виконання трудових обов`язків працівнику. З огляду на те, що наказ про надання відпустки представнику відповідача-1 датовано 01.04.2026, а судове засідання на 09.04.2026 було призначено у підготовчому засіданні 02.03.2026, на якому представник відповідача-1 був присутній та відповідно до частини 5 статті 185 Господарського процесуального кодексу України не висловив заперечень щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про неповажність причини неявки. З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що неявка представників позивача та відповідача-1 не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розпочати розгляд справи по суті.
Під час розгляду справи по суті представники прокуратури та відповідача-2 виступили із вступними словами, судом оголошено стислий зміст відзиву відповідача-1, після чого суд перейшов до з`ясування обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідив наявні в матеріалах справи докази та оголосив перерву до 16.04.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2026 позивача та відповідача-1 було повідомлено про те, що судове засідання призначено на 16.04.2026.
16.04.2026 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.
У судове засідання 16.04.2026 з`явились представники прокуратури та відповідача-1, представники позивача та відповідача-2 не з`явилися.
У судовому засіданні 16.04.2026 суд заслухав промови представників сторін у судових дебатах та, після перерви, проголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, суд
ВСТАНОВИВ:

09.01.2024 на веб-порталі публічних закупівель «Рrоzоrrо» Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» було оприлюднено протокол затвердження річного плану закупівель № UA-P-2024-01-09-000811-a, яким передбачено закупівлю замовником електричної енергії (код ДК 021-2015 (CPV) 09310000-5 - Електрична енергія) очікуваною вартістю 2 209 200,00 грн. Джерела фінансування: місцевий бюджет - 1 369 200,00 грн та власний бюджет (кошти від господарської діяльності) - 840 000,00 грн.
Того ж дня на виконання річного плану закупівель було оприлюднено оголошення № UA-2024-01-09-001527-a щодо закупівлі електричної енергії (код ДК 021-2015 (CPV) 09310000-5 - Електрична енергія) очікуваною вартістю 2 209 200,00 грн із кінцевим строком подання тендерних пропозицій до 00:00 12.01.2024.
За наслідком розкриття тендерних пропозицій переможцем закупівлі № UA-2024-01-09-001527-a визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» та оприлюднено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.
У подальшому на веб-порталі публічних закупівель «Рrоzоrrо» було оприлюднено звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель № UA-2024-01-09-001527-a.
Так, 18.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» (споживач) було укладено договір про постачання (закупівлю) електричної енергії № 3309081П-Т124 (далі - Договір), згідно з пунктом 1.1 якого постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до пункту 1.3 Договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії за період: січень - грудень 2024 року становить 368200 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.
Пунктом 4.1 Договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною (за 1 кВт*год), що на дату укладення цього Договору становить 3,93189 грн без ПДВ, крім того ПДВ 0,78638 грн, всього з ПДВ 4,71827 грн. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією.
У пункті 4.3 Договору визначено, що вартість електричної енергії за цим Договором визначається з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у пункті 1.3 цього Договору та становить 1 447 721,90 грн , крім того ПДВ 289 544,38 грн, всього з ПДВ 1 737 266,28 грн.
Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або в строк, визначений у комерційній пропозиції, прийнятій споживачем (пункт 4.6 Договору).
Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2024, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (пункт 12.1 Договору).
У пункті 12.3 Договору визначено, що істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених пунктом 19 Особливостей [здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178], зокрема:
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
18.01.2024 споживачем було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, що є додатком № 1 до Договору.
У пункті 1.2 Комерційної пропозиції «Маркет» постачальника електричної енергії Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», що є додатком № 2 до Договору, визначено механізм регулювання ціни на електричну енергію, згідно з яким ціна за одиницю товару для кожного календарного місяця розраховується за формулою:
Ц = Црдн + Т + П, де
Црдн - ціна закупівлі електричної енергії на ринку «на добу наперед», яка визначається за даними опублікованими Оператором ринку на його офіційному сайті https://www.oree.com.ua/index.php/indexes, як середньозважена ціна за результатами торгів у періоді постачання (звітному місяці, або відповідному періоді в разі не повного місяця постачання);
Т - ціна (тариф) послуг оператора системи передачі (регульована ціна), грн/кВт*год;
П - ціна послуг постачання, пов`язаних з постачанням електричної енергії споживачу, яка включає дохідність постачальника, витрати на покриття небалансів та інші витрати постачальника щодо діяльності на ринку електричної енергії і складає 0,05 грн/кВт*год (без ПДВ).
12.02.2024 сторони уклали додаткову угоду № 1 до Договору, у якій, серед іншого, визначили, що споживач розраховується з постачальником за фактично спожиту електричну енергію у січні 2024 року за ціною, що становить 4,43714 грн/кВт*год (без ПДВ).
09.06.2024 сторони уклали додаткову угоду № 5 до Договору, у якій, серед іншого, визначили, що споживач розраховується з постачальником за фактично спожиту електричну енергію за ціною, що становить 4,80049 грн/кВт*год (без ПДВ).
10.07.2024 сторони уклали додаткову угоду № 6 до Договору, у якій, серед іншого, визначили, що споживач розраховується з постачальником за фактично спожиту електричну енергію за ціною, що становить 5,98195 грн/кВт*год (без ПДВ).
12.08.2024 сторони уклали додаткову угоду № 7 до Договору, у якій, серед іншого, визначили, що споживач розраховується з постачальником за фактично спожиту електричну енергію за ціною, що становить 6,54568 грн/кВт*год (без ПДВ).
17.09.2024 сторони уклали додаткову угоду № 8 до Договору, у якій, серед іншого, визначили, що споживач розраховується з постачальником за фактично спожиту електричну енергію за ціною, що становить 6,31717 грн/кВт*год (без ПДВ).
27.09.2024 сторони уклали додаткову угоду № 10 до Договору, у якій, серед іншого, визначили, що споживач розраховується з постачальником за фактично спожиту електричну енергію за ціною, що становить 6,33110 грн/кВт*год (без ПДВ).
Крім того, у всіх із вищенаведених додаткових угод, сторони погоджували, що для остаточних розрахунків за розрахункові періоди січень, травень - вересень 2024 року застосовується тариф на послуги з передачі електричної енергії, що затверджений постановою НКРЕКП від 09.12.2023 № 2322 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «Укренерго» на 2024 рік», який становить 0,52857 грн/кВт*год (без ПДВ).
Зі змісту вищенаведених додаткових угод вбачається, що їх укладено відповідно до частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» з урахуванням підпунктів 2, 7 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, а підставами їх укладення були листи постачальника, до яких додавались довідки Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» з інформацією, оприлюдненою АТ «Оператор ринку» щодо коливання середньозваженої ціни на електричну енергію на ринку «на добу наперед» (РДН) у відповідні місяці.
За результатами виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» поставило, а Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» отримало електричну енергію:
- у січні 2024 року: 28640 кВт*год за ціною 4,43714 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 152 495,63 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/1/1 від 01.02.2024;
- у лютому 2024 року: 28440 кВт*год за ціною 3,84715 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 131 295,53 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/2/1 від 01.03.2024;
- у березні 2024 року: 27000 кВт*год за ціною 3,66810 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 118 846,45 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/3/1 від 04.04.2024;
- у квітні 2024 року: 23040 кВт*год за ціною 3,91234 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 108 168,37 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/4/1 від 02.05.2024;
- у травні 2024 року: 19640 кВт*год за ціною 4,80049 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 113 137,93 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/5/1 від 03.06.2024;
- у червні 2024 року: 15880 кВт*год за ціною 5,98195 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 113 992,04 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/6/1 від 01.07.2024;
- у липні 2024 року: 16160 кВт*год за ціною 6,54568 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 126 933,83 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/7/1 від 06.08.2024;
- у серпні 2024 року: 14200 кВт*год за ціною 6,31717 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 107 644,58 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/8/1 від 03.09.2024;
- у вересні 2024 року: 15280 кВт*год за ціною 6,33110 за 1 кВт*год (без ПДВ) на суму 116 057,05 грн (з ПДВ), що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції № 3309081/9/1 від 25.09.2024.
Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» оплатило спожиту електричну енергію відповідно до наступних платіжних інструкцій: 
- січень 2024 року: № 73 від 09.02.2024 на суму 100 647,12 грн, № 432 від 08.02.2024 на суму 51 164,46 грн, № 433 від 08.02.2024 на суму 684,05 грн;
- лютий 2024 року: № 118 від 08.03.2024 на суму 94 764,06 грн, № 526 від 15.03.2024 на суму 35 621,68 грн, № 527 від 15.03.2024 на суму 909,79 грн;
- березень 2024 року: № 320 від 05.04.2024 на суму 87 022,38 грн; № 591 від 08.04.2024 на суму 31 076,09 грн, № 592 від 08.04.2024 на суму 747,98 грн;
- квітень 2024 року: № 419 від 13.05.2024 на суму 70 656,90 грн, № 684 від 13.05.2024 на суму 36 936,40 грн, № 685 від 13.05.2024 на суму 575,07 грн;
- травень 2024 року: № 549 від 10.06.2024 на суму 70 091,26 грн, № 764 від 10.06.2024 на суму 41 986,19 грн, № 765 від 10.06.2024 на суму 1 090,48 грн;
- червень 2024 року: від 05.07.2024 на суму 59 784,31 грн, № 848 від 12.07.2024 на суму 2 395,40 грн, № 849 від 12.07.2024 на суму 51 821,33 грн;
- липень 2024 року: № 777 від 12.08.2024 на суму 77 223,71 грн, № 948 від 12.08.2024 на суму 47 764,33 грн, № 949 від 12.08.2024 на суму 1 945,79 грн;
- серпень 2024 року: № 901 від 06.09.2024 на суму 59 998,92 грн, № 1047 від 06.09.2024 на суму 46 142,43 грн, № 1048 від 06.09.2024 на суму 1 503,23 грн;
- вересень 2024 року: № 1000 від 26.09.2024 на суму 66 295,93 грн, № 1112 від 26.09.2024 на суму 49 209,13 грн, № 1113 від 26.09.2024 на суму 551,99 грн.
Між тим, Київською міською радою було прийнято рішення від 13.06.2024 № 933/8899 «Про реорганізацію комунальних некомерційних підприємств, що віднесені до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації», пунктом 8 якого вирішено реорганізувати, зокрема, Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» (ідентифікаційний код 26188248) шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр № 1 Дарницького району м.Києва» (ідентифікаційний номер 01280970), а пунктом 9 установлено, що Комунальне некомерційне підприємства «Консультативно-діагностичний центр № 1 Дарницького району м.Києва» (ідентифікаційний номер 01280970) є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків, зокрема, Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» (ідентифікаційний код 26188248).
28.02.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис № 1000651120012016046 про державну реєстрацію припинення Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» (ідентифікаційний код 26188248) на підставі рішення щодо реорганізації, а також відомості про правонаступника - Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр №1 Дарницького району м. Києва» (ідентифікаційний номер 01280970).
У квітні 2025 року Дарницька окружна прокуратура міста Києва звернулася до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр №1 Дарницького району м. Києва» з листом № 46-1929вих25 від 08.04.2025, у якому просила надати інформацію щодо виділених коштів на проведення закупівлі електричної енергії UA-2024-01-09-001527-a, запланованого та закупленого обсягу електричної енергії за Договором, обґрунтування укладання між сторонами додаткових угод, якими збільшувалася ціна за одиницю товару та відомості про вжиті заходи щодо захисту інтересів держави, а також до Київської міської ради з листом № 46-1930вих25 від 08.04.2025, у якому просила надати відомості про вжиті заходи щодо захисту інтересів держави.
У відповідь, листом № 465 від 14.04.2025 відповідач-2 надав документи щодо закупівлі та повідомив, що додатком № 2 до Договору передбачено механізм регулювання ціни та зміну середньозваженої ціни на електричну енергію на ринку «на добу наперед»; впродовж дії Договору в 2024 році сторони керуючись вимогами чинного законодавства уклали низку додаткових угод щодо зміни ціни за одиницю товару за наявного документального підтвердження коливання ціни товару на ринку; зміни умов були обґрунтованими та такими, що вчинені з метою безперервного постачання електричної енергії для належного функціонування медичного закладу.
На виконання доручення першого заступника голови Київської міської державної адміністрації до листа Дарницької окружної прокуратури міста Києва № 46-1930вих25 від 08.04.2025, Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація повідомила, що місцеві державні адміністрації здійснюють функцію управління майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління та не втручаються у господарську діяльність таких підприємств, установ та організацій.
Оскільки органом, уповноваженим представляти інтереси територіальної громади, не вжито жодних заходів щодо захисту інтересів держави, Дарницька окружна прокуратура міста Києва направила Київській міській раді повідомлення в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (вих. № 46-2294вих25 від 24.04.2025) про прийняте рішення щодо представництва інтересів держави в особі Київської міської ради шляхом звернення до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про визнання недійсними спірних додаткових угод до Договору та стягнення коштів у розмірі 200 245,92 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом прокурор зазначає, що додаткові угоди до Договору були укладені його сторонами у порушення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки вартість за одиницю товару збільшилась на понад 10%. При цьому, за доводами прокурора, документи, що слугували підставою для укладення цих угод не містять інформації про коливання ціни на товар, що є необхідною умовою для зміни ціни за одиницю товару, а лише засвідчують середній рівень цін на певну дату.
З огляду на викладене, прокурор просить визнати додаткові угоди № 1 від 12.02.2024, № 5 від 09.06.2024, № 6 від 10.07.2024, № 7 від 12.08.2024, № 8 від 17.09.2024, пункти 2, 3 додаткової угоди № 10 від 27.09.2024 до Договору недійсними та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» на користь Київської міської ради 200 245,91 грн надмірно сплачених коштів.
Узагальнені доводи відповідача-1, який заперечує проти задоволення позовних вимог, полягають у тому, що оспорювані додаткові угоди до Договору укладені відповідно до умов Договору та вимог Особливостей, які не містять процентного обмеження подальших змін ціни за одиницю товару. Відповідач-1 також зауважує на особливостях функціонування та ціноутворення на ринку «на добу наперед» і доводить належність доказів, на підставі яких сторони вносили зміни в Договір.
За доводами відповідача-2 прокуратурою не доведено порушення інтересів держави укладенням спірних додаткових угод, що вимагало б визнання їх недійсними.
Також відповідачі вважають відсутніми підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді, оскільки Держаудитслужба не здійснювала фінансового контролю у вигляді моніторингу процедури закупівлі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частин 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Частиною 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 та від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Як встановлено судом вище, Дарницька окружна прокуратура міста Києва скерувала на адресу Київської міської ради лист № 46-1930вих25 від 08.04.2025, у якому проінформувала про наявність порушень при укладенні спірних додаткових угод до Договору та просила повідомити про вжиті заходи щодо стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів внаслідок укладення додаткових угод до Договору. На виконання доручення першого заступника голови Київської міської державної адміністрації до листа Дарницької окружної прокуратури міста Києва № 46-1930вих25 від 08.04.2025, Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація повідомила, що місцеві державні адміністрації здійснюють функцію управління майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління та не втручаються у господарську діяльність таких підприємств, установ та організацій.
Отже, прокурор, у порядку частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», повідомив позивача про звернення до суду із позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради щодо визнання недійсними додаткових угод № 1 від 12.02.2024, № 5 від 09.06.2024, № 6 від 10.07.2024, № 7 від 12.08.2024, № 8 від 17.09.2024, пунктів 2, 3 додаткової угоди № 10 від 27.09.2024 до Договору та стягнення з відповідача-1 200 245,92 грн безпідставно отриманих коштів.
Як зазначає прокурор у позовній заяві, проведення процедури закупівлі та укладення додаткових угод до Договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері суспільних відносин становить суспільний інтерес, тому захисту такого інтересу відповідає функція прокурора.
Підставою для звернення до суду з даним позовом прокурор зазначив те, що позивач, як уповноважений орган у спірних правовідносинах, будучи обізнаним про наявність порушення під час проведення процедури закупівлі та неефективне витрачання бюджетних коштів, неналежно здійснює надані йому законодавством України повноваження і протягом тривалого часу не вживає заходи щодо визнання недійсними оспорюваних додаткових угод до Договору та повернення безпідставно сплачених відповідачем-2 коштів. Отже, саме усвідомлена пасивна поведінка органу, уповноваженого здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах, тобто не здійснення ним захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету, стала підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду.
За таких підстав, суд вважає, що прокурором дотримано визначений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» порядок звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради.
В контексті доводів відповідачів щодо складу сторін цього спору, суд зауважує, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №923/449/18, від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 25.06.2024 у справі №918/760/23, від 01.10.2024 у справі №918/778/23, від 20.02.2025 у справі №910/16372/21).
Суд також враховує, що Рішенням Конституційного Суду України від 03.12.2025 № 6-р(II)/2025 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.
Водночас Конституційний Суд України реалізував своє повноваження, визначене частиною другою статті 152 Конституції України, та відтермінував втрату чинності окремими приписами абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», що визнані неконституційними, із 1 січня 2027 року.
Отже, підстав для залишення позовної заяви без розгляду, в порядку пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, після відкриття провадження у справі судом не встановлено, у зв`язку з чим судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про повернення позову прокуророві.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абзац 1 частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Як встановлено судом, Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» без використання електронної системи закупівель уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» Договір, у якому сторони обумовили всі істотні умови, зокрема предмет, ціну, строк його дії.
У розділі 12 Договору сторони передбачили випадки, за яких істотні умови Договору можуть бути змінені, і порядок внесення таких змін.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. 
Частиною 1 статті 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частина 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, чинній на момент укладення спірних додаткових угод) визначала, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема:
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).
При цьому, обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/4058/21, від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22.
Питання допустимості збільшення сторонами договору ціни товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни згідно з пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» виступало предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22, за наслідками розгляду якої ухвалено постанову від 24.01.2024.
У цій постанові Велика Палата Верховного Суду відзначила, що із системного тлумачення наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 Цивільного кодексу України та пункті 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Аналогічні висновки щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції Закону України від 03.06.2021 № 1530-IX) в контексті питання можливості зміни умов договору про закупівлю шляхом збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії у разі коливання їх ціни на ринку, викладено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, до закінчення розгляду якої було зупинено провадження у справі, що розглядається.
Системний аналіз положень статей 651, 652 Цивільного кодексу України та положень пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», з урахуванням вищенаведених висновків щодо застосування цієї норми права, дає підстави для висновку, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21 та від 07.12.2022 у справі № 927/189/22).
Судом встановлено, що предметом Договору було постачання електричної енергії в очікуваному обсязі 368200 кВт*год за ціною 3,93189 грн за 1 кВт*год без ПДВ.
12.02.2024 сторони підписали додаткову угоду № 1, якою змінили вартість електричної енергії, яка була продана відповідачу-2 та спожита ним у січні 2024 року.
За умовами вищенаведеної додаткової угоди збільшення ціни за 1 кВт*год електричної енергії склало з 3,93189 грн за 1 кВт*год без ПДВ до 4,43714 грн за 1 кВт*год без ПДВ, що становить 12,85% від початкової ціни товару, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю.
У подальшому сторони уклали додаткові угоди № 5 від 09.06.2024, якою ціну електричної енергії збільшено до 4,80049 грн за 1 кВт*год без ПДВ, № 6 від 10.07.2024, якою ціну електричної енергії збільшено до 5,98195 грн за 1 кВт*год без ПДВ, № 7 від 12.08.2024, якою ціну електричної енергії збільшено до 6,54568 грн за 1 кВт*год без ПДВ та додаткові угоди № 8 від 17.09.2024, № 10 від 27.09.2024, якими ціну електричної енергії зменшено до 6,31717 грн за 1 кВт*год без ПДВ та 6,33110 грн за 1 кВт*год без ПДВ відповідно.
Водночас, як було зазначено вище, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.
Варто зауважити, що сторони збільшували ціну за одиницю товару вже після його споживання відповідачем-2, натомість, як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України.
Суд також враховує, що з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі - Особливості), яка прийнята Кабінетом Міністрів України на виконання пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі».
Відповідно до пункту 19 Особливостей (в редакції, чинній на момент укладення спірних додаткових угод) істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема:
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Визначені у пункті 12.3 Договору підстави для зміни істотних умов Договору відтворюють вищенаведені положення Особливостей.
На думку відповідача-1, відповідні норми свідчать, що зміна ціни у разі коливання ціни товару на ринку могла у період дії пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» відбуватися не обмежуючись періодичністю та відсотковою межею, пропорційно до такого коливання, яке фактично відбувається і є документально підтвердженим.
Водночас суд не може погодитись з такими доводами з огляду на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.08.2024 у справі № 918/694/23, за яким підпункт 2, підпункт 7 пункту 19 Особливостей не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спору, оскільки: 1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; 2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», та вони не встановлюють іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.
У розвиток цих висновків суд вважає за необхідне зазначити, що підпункт 7 пункту 19 Особливостей однією з підстав зміни істотних умов договору про закупівлю визначає зміну середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед», що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Суд враховує, що Договір містить таке положення, яке розкрито у пункті 1.2 Комерційної пропозиції «Маркет» постачальника електричної енергії Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», що є додатком № 2 до Договору. Водночас пункт 7 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» такої норми, щодо можливості зміни істотних умов договору про закупівлю в разі зміни середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» не містить. Відтак, оскільки відповідно до пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» метою Особливостей є не створення альтернативного регулювання порядку проведення процедур публічних закупівель, а тимчасова його деталізація, суд вважає, що підпункт 7 пункту 19 Особливостей в частині можливості зміни істотних умов договору про закупівлю в разі зміни середньозважених цін на електроенергію на ринку «на добу наперед» має застосовуватися у поєднанні із пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за умови обґрунтованого і документально підтвердженого постачальником коливання ціни такого товару на ринку.
У постановах Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21 зазначено, що документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
При зверненні до замовника із пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Як вбачається з матеріалів справи, підставами укладення спірних додаткових угод були листи постачальника, до яких були додані довідки Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» з інформацією, оприлюдненою АТ «Оператор ринку» щодо коливання середньозваженої ціни на електричну енергію на ринку «на добу наперед» (РДН) у відповідні місяці.
Проте вказані документи лише відображають ціну закупівлі електричної енергії на РДН на конкретну дату в місяці, за який відповідач-1 бажав перерахувати ціну електричної енергії, та не містять порівняння середніх цін на електричну енергію з урахуванням періоду дії попередньої додаткової угоди.
Тобто, наведені документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності її зростання, у них відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Прокурор також слушно зауважує на відсутності доказів, які б підтверджували дотримання відповідачем-1 положень пункту 4 частини 3 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», та кореспондуючого пункту 12.4 Договору, щодо повідомлення споживача про зміну умов договору не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування.
Враховуючи викладене, суд вважає, що додаткові угоди № 1 від 12.02.2024, № 5 від 09.06.2024, № 6 від 10.07.2024, № 7 від 12.08.2024, № 8 від 17.09.2024, пункти 2, 3 додаткової угоди № 10 від 27.09.2024 до Договору суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі», тому підлягають визнанню недійсними, з огляду на недоведеність необхідності внесення змін та перевищення імперативно визначеної граничної межі можливого збільшення ціни за одиницю товару.
Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Оскільки додаткові угоди № 1 від 12.02.2024, № 5 від 09.06.2024, № 6 від 10.07.2024, № 7 від 12.08.2024, № 8 від 17.09.2024, пункти 2, 3 додаткової угоди № 10 від 27.09.2024 до Договору є недійсними та не породжують правових наслідків, ціна за одиницю електричної енергії, що має застосовуватися при взаєморозрахунках між сторонами за Договором у періоди: січень, травень - вересень 2024 року, складає 4,71827 грн за 1 кВт*год з ПДВ.
Суд відзначає, що оскільки у період з лютого по квітень 2024 року ціна за 1 кВт*год електричної енергії, що використовувалась у розрахунках між сторонами, була меншою за ціну, встановлену в Договорі, чого прокурор не врахував, підстави для перерахунку вартості спожитої в цей період електричної енергії відсутні.
Як встановлено судом, за результатами виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» поставило, а Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» отримало у періоди: січень, травень - вересень 2024 року 109800 кВт*год електричної енергії, а саме: у січні 2024 року: 28640 кВт*год; у травні 2024 року: 19640 кВт*год; у червні 2024 року: 15880 кВт*год; у липні 2024 року: 16160 кВт*год; у серпні 2024 року: 14200 кВт*год; у вересні 2024 року: 15280 кВт*год. 
Отже, вартість поставленої відповідачем-1 електричної енергії становить 518 066,05 грн.
Водночас Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» за вказаний обсяг спожитої електричної енергії сплатило відповідачу 730 300,06 грн.
Таким чином, грошові кошти в сумі 212 234,01 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем-1, підстава їх набуття відпала, а тому останній зобов`язаний їх повернути потерпілій стороні, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України, якою у даному випадку є Київська міська рада, на захист інтересів якої прокурором подано позов.
Водночас, зважаючи на те, що розрахована прокурором сума надмірно сплачених відповідачем-2 коштів не перевищує суми, розрахованої судом, а також беручи до уваги положення частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, позов в цій частині підлягає задоволенню в заявленому прокурором розмірі - 200 245,91 грн.
Щодо доводів відповідача-1 про необхідність застосування двосторонньої реституції у вигляді повернення вартості спожитої електричної енергії, суд зазначає, що відповідач-2 за спірними додатковими угодами не набув додаткового майна порівняно з тим, що було передбачено Договором, тому у відповідача-1 не виникає права на повернення будь-якого майна (двосторонньої реституції) або ж отримання відшкодування за нього, оскільки останній не передавав додаткового об`єму електричної енергії порівняно з умовами Договору, а навпаки - загальний обсяг електричної енергії зменшився із збільшенням вартості за одиницю товару.
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд встановив обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання додаткових угод № 1 від 12.02.2024, № 5 від 09.06.2024, № 6 від 10.07.2024, № 7 від 12.08.2024, № 8 від 17.09.2024, пунктів 2, 3 додаткової угоди № 10 від 27.09.2024 до Договору недійсними та стягнення з відповідача-1 200 245,91 грн безпідставно отриманих коштів.
Витрати прокуратури по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 16 956,80 грн, відповідно до частин 1, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача-1, оскільки позов підлягає задоволенню і спір виник з вини відповідача-1 як ініціатора внесення змін до Договору.
Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 12.02.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2024 № 3309081П-Т124, укладеного між КНП «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».
3. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 09.06.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2024 № 3309081П-Т124, укладеного між КНП «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».
4. Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 10.07.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2024 № 3309081П-Т124, укладеного між КНП «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».
5. Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 12.08.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2024 № 3309081П-Т124, укладеного між КНП «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».
6. Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 17.09.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2024 № 3309081П-Т124, укладеного між КНП «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».
7. Визнати недійсними пункти 2 та 3 додаткової угоди № 10 від 27.09.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2024 № 3309081П-Т124, укладеного між КНП «Консультативно-діагностичний центр дитячий Дарницького району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».
8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (вул.Юрія Іллєнка, буд.31, м.Київ, 04050; ідентифікаційний номер 41916045) на користь Київської міської ради (вул.Хрещатик, 36, м.Київ, 01044; ідентифікаційний код 22883141) безпідставно отримані кошти в розмірі 200 245 (двісті тисяч двісті сорок п`ять) грн 91 коп.
9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (вул.Юрія Іллєнка, буд.31, м.Київ, 04050; ідентифікаційний номер 41916045) на користь Київської міської прокуратури (вул.Предславинська, буд.45/9, м.Київ, 03150; ідентифікаційний код 02910019) витрати по сплаті судового збору в розмірі 16 956 (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 80 коп.
10. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.04.2026.

Суддя Т.П. Капцова