ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/1444/25	Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І. 	
Провадження № 33/817/131/26 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Сверлик О.В.,

розглянувши, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Сверлика О.В. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Як визнав суд, 22.09.2025 о 17.00 год. в м. Бучач по вул. Торгова, 1 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та наїхав на бетонну огорожу, внаслідок чого трапилось ДТП з матеріальними збитками, а саме, пошкоджено передню праву та передню нижню частину транспортного засобу і частково бетонну огорожу по вул. Торгова, 1. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», п.12.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Окрім того, 22.09.2025 о 17.00 год. в м. Бучач по вул. Торгова, 1 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 та після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце вчинення ДТП до приїзду наряду поліції, чим порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також, 22.09.2025 о 17.00 год. в м. Бучач по вул. Торгова, 1 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 та після вчинення дорожньо-транспортної пригоди до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої, а саме, горілку. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці події за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810», результат позитивний 1,77 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в органах охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.10 «є» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від16 жовтня 2025 року справи за зазначеними протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.122-4, ст.124 КУпАП було об`єднано в одне провадження, та присвоєно об`єднаній справі єдиний номер - №595/1444/25. 

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Сверлик О.В. не наводячи аргументованих доводів, щодо незаконності судового рішення, яке ним оскаржується та посилаючись на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, а провадження закрити за недоведеністю його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст.124, ст.122-4 КУпАП.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з тих мотивів, що з 04 квітня 2024 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ; про винесену щодо нього постанову суду дізнався лише 16 грудня 2026 року від своєї матері; 27 грудня 2025 року під час виконання бойового завдання отримав вибухову травму, у зв`язку з чим проходив лікування; 04 лютого 2026 року звернувся за правовою допомогою до Бучацького бюро з надання БПД для подання апеляційної скарги.

Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Сверлик О.В., яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Як вбачається із матеріалів провадження, розгляд справи судом першої інстанції проводився за відсутності ОСОБА_1 , який проходить військову службу у Збройних Силах України.
Копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2025 р. було вручено за адресою проживання ОСОБА_1 16.12.2025 року. (а.с.71)
З долученої до клопотання про поновлення строку довідки № 6 від 10.01.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 27 грудня 2025 року під час виконання бойового завдання в районі міста Костянтинівка Краматорського району Донецької області отримав поранення та у період, відведений законом для подання апеляційної скарги, був фактично позбавлений можливості реалізувати право на апеляційне оскарження у зв`язку з проходженням лікування. (а.с.81)
Для реалізації свого права на захист ОСОБА_1 звернувся до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, який 05 лютого 2025 року видав доручення адвокату Сверлик О.В. для представництва його інтересів та лише з цього часу його представник зміг ознайомитись з мотивами прийнятого рішення та подати апеляційну скаргу. (а.с.79)
Апеляційну скаргу на вказану постанову місцевого суду від 18.11.2025 р. подано захисником особи, яку притягнута до адміністративної відповідальності, адвокатом Сверлик О.В. через Бучацький районний суд Тернопільської області 16.02.2026 р. (а.с.89)
За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду суду першої інстанції, 22.09.2025 о 17.00 год. в м. Бучач по вул. Торгова, 1 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та наїхав на бетонну огорожу, внаслідок чого трапилось ДТП з матеріальними збитками, а саме, пошкоджено передню праву та передню нижню частину транспортного засобу і частково бетонну огорожу по вул. Торгова, 1.  Окрім того, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце вчинення ДТП до приїзду наряду поліції. Також після вчинення дорожньо-транспортної пригоди до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої, а саме, горілку. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці події за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810», результат позитивний 1,77 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в органах охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2,3 «б», п.12.1, п.2.10 «а», п.2.10 «є» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.ст.124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В протоколах про адміністративні правопорушення, які були предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Ці документи були предметом розгляду у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
Вказані протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП та складені уповноваженою на те особою визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, 130 ч.4 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які були досліджені судом першої інстанції та отримали належну правову оцінку, а саме:
- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №462040 від 22.09.2025, ЕПР1 №462048 від 22.09.2025, ЕПР1 №462061 від 22.09.2025;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 
- роздруківкою приладу «Drager Alсotest 6810» від 22.09.2025, тест № 9849, згідно з яким у водія ОСОБА_1 зафіксовано стан алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,77 ‰ (проміле); 
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.09.2025; 
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 22.09.2025 о 17 год. 00 хв. в м.Бучач, вул. Торгова,1; 
- направленням в медзаклад на огляд від 22.09.2025р.;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 . Від 22.09.2025, в яких останній вказав, що 22.09.2025 близько 17.00 год. він на своєму автомобілі марки «Сітроен Берлінго» рухався по вул. Торгова в м. Бучач. В цей час, внаслідок технічної несправності в його т/з відірвало праве переднє колесо і його т/з різко закинуло вправо, в результаті чого він допустив наїзд на бетонну огорожу. Після чого він замінив колесо і забрав свій автомобіль, залишивши місце ДТП. Приїхавши за місцем проживання, він вжив алкогольні напої, а саме, горілку, тому на момент приїзду працівників поліції він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час ДТП він перебував в автомобілі сам, ніхто не постраждав. В результаті ДТП т/з отримав механічні пошкодження, також пошкоджено огорожу;
- доданими до матеріалів справи фото транспортного засобу марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 з наявними пошкодженнями ;
- даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції;
- рапортом начальника чергової частини ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Підкови М.Я. від 22 вересня 2025 року;  
- довідкою КП «Бучацький комбінат комунальних підприємств» вих. № 393 від 29.10.2025, в якій зазначено, що під час вчинення ДТП, яке мало місце в м. Бучач по вул. Торговій 22.09.2025, було пошкоджено бетонну огорожу кладовища, чим заподіяно матеріальних збитків на суму 3372,00 грн.).  (а.с-56)

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
Так, оглянутим відеозаписом зафіксовано події, що 22.09.2025 працівники поліції приїхали на виклик з приводу ДТП, запис здійснюється не на місці події, а в іншій місцевості, оскільки водій покинув місце ДТП. Так відеозаписом зафіксовано розмову працівника поліції з чоловіком, як пізніше встановлено його особу ОСОБА_1 , під час якої поліцейський повідомив останньому, що згідно ст. 40 ведеться відеофіксація, а також те, що до них, під час патрулювання, підійшла жінка, яка представилася ОСОБА_2 і надала інформацію про те, що в м. Бучач по вул. Б. Хмельницького біля приміщення «Наш магазин» стоїть пошкоджений транспортний засіб марки «Сітроен Берлінго», номерний знак НОМЕР_3 . ОСОБА_1 не заперечував, що вказаний транспортний засіб належить йому і пояснив, що в такому зірвалося колесо. Поліцейський зафіксував пошкодження транспортного засобу, а саме, була пошкоджена передня права частина т/з, передній бампер, передня фара. На запитання поліцейського чи саме він керував вказаним автомобілем ОСОБА_1 ствердно відповів, що він (20:31:54 год.). Після чого працівники поліції разом із водієм службовим автомобілем поїхали на місце події за адресою по вул. Торгова, 1 в м. Бучач. На місце ДТП виявлено залишки запчастин від транспортного засобу марки «Сітроен Берлінго». З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що здійснив ДТП та залишив місце події. Після чого поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що від нього чутно алкоголем і наявна порушена мова. На запитання працівника поліції чи вживав він алкогольні напої ОСОБА_1 відповів: «вже пізніше вживав, після ДТП» (20:39:13 год.). На повторне запитання поліцейського чи вживав він саме після ДТП, ОСОБА_1 відповідав ствердно, що так (20:39:42 год.). ОСОБА_1 пояснив, що він знає, що після ДТП вживати алкоголь не можна, однак він одразу поїхав додому і випив вдома, бо в нього був стрес. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810» ОСОБА_1 погодився, результат позитивний 1,77 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 згідний, в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останній їхати відмовився (20:43:19 год.). Після чого поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали за ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_1 заперечень не висловив, вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав. 

Відеозаписи з нагрудних камер поліцейського суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях.
Крім цього, обставини, які відображенні на відеозаписі, підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортом працівника поліції та іншими доказами.
Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності зі всіма наявними доказами.
Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.4 ст.130 КУпАП, відповідальність за якою передбачена у разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участі, алкоголю є правильним. 
Також апеляційний суд погоджується з викладеним в постанові суду першої інстанції твердженням про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
За встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.3 б, п. 12.1. Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються матеріалами провадження, які з достатньою повнотою зібрані працівниками поліції і були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу судом першої інстанції.

Згідно положень ст.122-4 КУпАП підставою адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. 
Виходячи з матеріалів провадження, що були предметом перевірки апеляційного суду, вважаю, що судом першої інстанції правильно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме — залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення та кваліфікація його дій за ст. 124, ст. 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП є правильними. 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.
Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Сверлик О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року 
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Сверлик О.В. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя