Справа №: 343/1859/25 
Провадження №: 3/343/7/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
09 березня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого- судді Тураш В. А., 
секретаря- Лукань О.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя  АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
з участю: 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
захисника - адвоката Воробець Р.М. -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459320 від 20.09.2025, ОСОБА_1 , 20.09.2025 близько 02:03 год. по вул.Новичка в с.Новичка , керував транспортним засобом марки ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в установленому законодавством порядку відмовився , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що пізно вечором 19.09.2025 його знайома дівчина - ОСОБА_2 , запропонувала поїхати з с.Рахиня Калуського району в м.Долина на заправку ОККО попити кави , на що він погодився. ОСОБА_2 , яка має водійські права, сіла за кермо автомобіля ВАЗ, а він присів на переднє пасажирське крісло і вони поїхали в м.Долина. По дорозі в с.Новичка, вони побачили аварію. ОСОБА_3 призупинила автомобіль на обочині, заглушила двигун, витягнула ключі, вийшла з автомобіля та пішла до місця аварії. Він також хотів вийти з автомобіля, а тому відстебнув ремін безпеки та хотів відкрити дверку. В цей час автомобіль покотився. Він перескочив на водійське крісло та включив (забив) передачу. Автомобіль зупинився. В цей час до нього підійшли працівники поліції, які приїхали на місце ДТП, і запропонували йому пройти тест на визначення стану сп`яніння. Він неодноразово вказував поліцейським, що автомобілем він не керував, а тому вони безпідставно пропонують йому пройти тест. Незважаючи на його пояснення, працівники поліції склали протокол. Він не визнає свою вину, оскільки автомобілем він 20.09.2025 не керував.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Воробець Р.М. (ордер серії АТ №1115884 а.с.19), в судовому засіданні, просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з тих підстав, що у вказаний в протоколі час ОСОБА_1 , транспортним засобом не керував та не був учасником дорожнього руху, а тому не може бути притягнути до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , суду пояснила, що вона має водійські права з 2024 року та має навики водія. В другій половині вересня 2025 вона та її односельчанин ОСОБА_1 домовились поїхати на заправку в м.Долина попити каву. Оскільки вона хотіла проїхатись , тому сіла за кермо автомобіля ВАЗ, який належить її подрузі, а ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське крісло. Виїхавши з с.Рахиня вони рухались в напрямку м.Долина. В с.Новички, вона побачила ДТП. Зупинивши автомобіль на обочині, приблизно за 10 метрів від місця аварії , вона заглушила двигун, вийняла ключі та вийшла з автомобіля , щоб надати допомогу потерпілим від ДТП. Коли вона підійшла до місця аварії, то побачила, що потерпілі є її знайомі, з якими вона стала розмовляти. В цей час з включеними мигалками, під`їхали працівники поліції, які вийшли з автомобіля та стали виясняти деталі ДТП. В якись момент, вона побачила, що автомобіль, який вона припаркувала на обочині, почав котитись, хоча ключі були у неї. Прокотившись метрів десять, автомобіль зупинився. До її автомобіля пішов працівник поліції, а вона пішла слідом за ним. Коли вона підійшла, на водійському кріслі сидів ОСОБА_1 . Працівник поліції став розмовляти з ОСОБА_1 , а потім запропонував йому пройти тест на алкоголь. ОСОБА_1 пояснював останньому, що не керував Т\З, а лише зупинив автомобіль,з вимкненим двигуном, який почав котитись, включивши передачу. Ключі від автомобіля, весь час були у неї. В той день ОСОБА_1 був тверезим, від нього не було чути алкоголю. Пояснень від неї працівники поліції не відбирали.
В останнє судове засідання призначене на 09.03.2026, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Воробець Р.М. не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.47). 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Воробець Р.М. подав 09.03.2026 заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі та участі ОСОБА_1 (а.с.49). 
Крім цього, захисник ОСОБА_1 - адвокат Воробець Р.М., подав клопотання про закриття провадження у справі, згідно якого просить провадження по справі щодо ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Клопотання мотивував тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 20.09.2025 02.03 год. в с.Новичка вул.Новичка, керував транспортним засобом марки ВАЗ-211440 р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з роту , від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вважає, що даний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП України складений відносно ОСОБА_1 незаконно, а тому справа підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення зі слідуючих підстав.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому
адміністративному правопорушенні передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, та суду
пояснив, що автомобілем він не керував. 20.09.2025 , приблизно о 02:44 годині, він разом зі
своєю знайомою - ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем марки «ВАЗ
211440» д.н.з. НОМЕР_1 , а він перебував на передньому правому сидінні, рухалися по вул.
Новичка в с. Новичка Калуського району. Рухаючись зазначеною дорогою, вони побачили, що на дорозі трапилась дорожньо-транспортна пригода, у зв`язку з чим зупинилися, бо дорога була перекрита. Під час зупинки ОСОБА_4 припаркувала автомобіль на схилі дороги та вийшла, аби подивитись що трапилось. Він залишився на передньому правому сидінні пасажира, і за деякий час відчув як автомобіль почав самовільно котитися з гори, оскільки був припаркований неналежним чином. З метою запобігти неконтрольованому руху транспортного засобу та можливому спричиненню шкоди людям чи майну, він був змушений пересісти з пасажирського місця на водійське сидіння, щоб вижати педаль зчеплення, та застосувати гальма та поставити автомобіль на передачу, оскільки ручне гальмо чогось не працювало. Як тільки ним було зупинено автомобіль, саме в цей момент до нього підійшли працівники поліції та стали вимагати пред`явити посвідчення водія, якого у нього при собі не було, оскільки він не керував автомобілем, а лише діяв вимушено для запобігання небезпечним наслідкам. Поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, нащо він дійсно відмовився, оскільки не був водієм. Він пояснював поліцейським,що не керував автомобілем , а ним керувала дівчина, ОСОБА_2 , яка в цей час також підійшла до них . Він попросив її, щоб вона відійшла в сторону, бо думав що все пояснить поліцейським, бо дійсно автомобілем не керував. Однак поліцейські не зважали на його пояснення , не взяли їх до уваги , а склали стосовно нього адміністративний протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння , тобто за ст.130 ч.1 КУпАП.
Таким чином, його дії були спрямовані виключно на усунення небезпеки, а не на
фактичне керування транспортним засобом, тому склад адміністративного правопорушення у
його діях відсутній.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 , дала аналогічні показання зі свідченнями ОСОБА_1 . 
З відеозапису, який проведений за допомогою відеореєстратора, та службового
нагрудного відеореєстратора і долученого до матеріалів справи зафіксовано як поліцейський
автомобіль в темну пору доби знаходиться на автодорозі. Попереду припаркований автомобіль марки «ВАЗ 211440» д.н.з. НОМЕР_1 . В 02.03 годин 20.09.2025 припаркований автомобіль ВАЗ-2114, без ввімкнутого двигуна «покотився» на відстань 2-3 метри, і зупинився. 
Поліцейські службовим автомобілем з проблисковими маячками під`їжджають до автомобіля «ВАЗ 211440» д.н.з. НОМЕР_1 , двигун якого не заведений. За кермом перебуває ОСОБА_1 . Поліцейські вимагають від ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія. ОСОБА_1 вказує, що він не водій, автомобілем не керував, а за кермом перебувала дівчина, а також те що автомобіль покотився. В 02.08 годин поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовляється мотивуючи тим, що він не водій . В цей час до них підходить ОСОБА_4 , якій ОСОБА_1 вказує щоб вона відійшла в сторону . 
Далі зафіксовано процес складання адміністративних матеріалів.
Отже показання ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в матеріалах
відеозапису , який є найбільш інформативним та об`єктивним доказом у справі. Зафіксовано, що автомобіль «ВАЗ 211440» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи припаркованим самовільно покотився
проїхавши 2-3 метри, без ввімкнутого двигуна. На місці ОСОБА_1 відразу вказав
поліцейським, що не керувався автомобілем, а ним керувала дівчина.
На відеозаписі зафіксовано ОСОБА_3 , яка підійшла до автомобіля. Натомість поліцейські не перевірили показання ОСОБА_1 , а безпідставно склали стосовно нього адміністративний протокол.
ОСОБА_1 з метою запобігти неконтрольованому руху транспортного засобу та можливому спричиненню шкоди людям чи майну, був змушений пересісти з пасажирського місця на водійське сидіння, щоб застосувати гальма та поставити автомобіль на передачу. Як тільки ОСОБА_1 було зупинено автомобіль, саме в цей момент до нього підійшли працівники поліції та вимагали пред`явити посвідчення водія, якого у ОСОБА_1 при собі не було, оскільки він не керував автомобілем у розумінні ст. 1 Закону України «Про дорожній рух», а лише діяв вимушено для запобігання небезпечним наслідкам. 
Таким чином, дії ОСОБА_1 були спрямовані виключно на усунення небезпеки, а не на фактичне керування транспортним засобом, тому склад адміністративного правопорушення у його діях відсутній.
Як докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому працівником поліції долучено: 
протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що водій
відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути
визнаний належним доказам по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду.
Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону
перешкоджає постановленню у справі законного й обґрунтованого рішення.
За даних обставин можна прийти до висновку, що наявні всі підстави для закриття
провадження у справі за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.50-54).
У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 – 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і при розгляді справ даної категорій присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. 
За таких обставин, суд, враховуючи заяву захисника про розгляд справи у їх відсутності, вважає за необхідне розглянути дану справ за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Воробця Р.М., які належним чином повідомлені судом про місце і час розгляду справи .
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Воробця Р.М., свідка ОСОБА_4 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного:
Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №459320 від 20.09.2025 в якому викладена суть адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Даний протокол складений поліцейським ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Гошовським В.Я. та ним підписаний (а.с.1);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Огляд не проводився, водій відмовився (а.с.4);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП Долинська БЛ від 20.09.2025, (а.с.5); 
- оптичний диск з відеозаписом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с.14).
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Воробець Р.М. в судовому засіданні заперечили той факт , що ОСОБА_1 20.09.2025 о 02:03 год. по вул.Новичка в с.Новичка , керував транспортним засобом марки ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 , зазначили, що в матеріалах справи відсутні докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просили провадження у справі закрити. 
Суд вважає такі доводи обґрунтованими виходячи з наступного: 
Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.
Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Разом із тим, матеріали даного провадження не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом 20 вересня 2025 року о 02 год. 03 хв. по вул. Новичка в с. Новичка, у розумінні поняття «керування транспортним засобом», визначеного у вищевказаних нормативно-правових актах.
У судовому засіданні було оглянуто відеофайли з оптичного диска, долученого до матеріалів адміністративної справи, на якому наявний напис: «Михайлишин» (а.с. 14).
З відеозаписів із нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції (відеофайл № 0000000_000000202509020020312_0002) вбачається, що працівник поліції підходить до припаркованого автомобіля ВАЗ 211440-1, двигун якого вимкнений та починає спілкуватися з ОСОБА_1 , який перебуває за кермом зазначеного автомобіля.
У ході цієї розмови ОСОБА_1 повідомляє свої анкетні дані. На вимогу працівників поліції пред`явити посвідчення водія ОСОБА_1 відмовився, пояснивши, що він не керував транспортним засобом, а відтак не є водієм. Водночас працівники поліції продовжували вимагати у нього зазначені документи, посилаючись на те, що він перебував за кермом автомобіля.
Під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, після чого запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, або відмовитися від проходження такого огляду.
ОСОБА_1 відмовився від його проходження, при цьому продовжуючи заперечувати факт керування транспортним засобом.
Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо факту керування транспортним засобом, працівники поліції перейшли до складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд враховує, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Отже, доказова база у такій категорії справ має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин, а саме: факту керування транспортним засобом та перебування особи у стані сп`яніння.
Визначення терміна «керування транспортним засобом» наведено у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого керування транспортним засобом — це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, чи рухається транспортний засіб своїм ходом або за допомогою буксирування.
Крім того, у постанові від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначив, що керування транспортним засобом слід розуміти як технічну дію водія, спрямовану на приведення транспортного засобу в рух, зрушення його з місця та подальше переміщення у просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання його за призначенням, тобто саме з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом полягає в умисному виконанні особою функцій водія шляхом здійснення технічних дій, спрямованих на приведення транспортного засобу в рух, зрушення його з місця, а під час руху — на зміну напрямку руху та/або швидкості.
Під час дослідження відеозаписів з нагрудних камер поліцейських факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20.09.2025 у зазначений у протоколі час та вказаному місці судом не встановлено.
Отже, позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначений у протоколі час, матеріалами справи не спростована.
Із досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема матеріалів справи та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом — автомобілем ВАЗ 211440, д.н.з. НОМЕР_1 , о 02 год. 03 хв. по вул. Новичка в с. Новичка, у зв`язку з чим він не може вважатися суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Однак у даному випадку працівниками поліції не виконано належним чином обов`язок щодо збирання доказів, оскільки суду не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що не дає можливості з достатнім ступенем переконливості встановити його вину.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 наполягав на тому, що не керував транспортним засобом у вказаний у протоколі час та місці, у зв`язку з чим вину не визнав.
З метою усунення зазначених суперечностей судом було викликано для допиту в судовому засіданні поліцейського ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Гошовського В.Я., який зазначений у протоколі як особа, що його склала. Однак останній двічі не з`явився у судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмами (а.с. 45, 48).
Суд також зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459320 від 20 вересня 2025 року сам по собі не може вважатися належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є беззаперечним доказом вини особи, а викладені в ньому обставини підлягають перевірці іншими доказами.
З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.
Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі №536/1703/17 (провадження №К/9901/3839/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови встановлення повного складу адміністративного правопорушення та вини особи, підтверджених належними і допустимими доказами.
У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чіткими та узгодженими між собою і не залишають місця для сумнівів, оскільки стандарт доведення у таких випадках відповідає принципу «поза розумним сумнівом».
Оцінивши всі наявні у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1,7,9,130,247,250-252,256,266,286 КУпАП, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/3299, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд, Івано-Франківської області.

Суддя: