номер провадження справи 24/196/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 Справа № 908/3848/25
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи № 908/2921/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ” (07400, Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, ЄДРПОУ 35625014)
до відповідача 1: Фермерське господарство “ТАВРІЯ – АГРО” (72420, Запорізька обл., Приазовський р-н, селище міського типу Нововасилівка, вул. Покровська, будинок 40-Е, ЄДРПОУ 34753477)
до відповідача 2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 75205,85 грн.

за участю представників: 
від позивача: не прибув
від відповідача 1, 2: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ” звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з Фермерського господарства “ТАВРІЯ – АГРО” та ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором про надання овердрафту №015/11190/670767 від 30.10.2019 в розмірі 75 205,85 грн, з яких: 55 390,29 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 815,56 грн – сума заборгованості за відсотками.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 24.12.2025 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3848/25 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.
Підставою для звернення з позовом позивачем зазначено неналежне виконання відповідачем 1 зобов`язань щодо здійснення погашення кредиту за договором про надання овердрафту №015/11190/670767 від 30.10.2019, укладеного з АТ «Райффайзен Банк», внаслідок чого станом на 30.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 75 205,85 грн, з яких: 55 390,29 грн прострочена заборгованість за кредитом та 19 815,56 грн. – заборгованість за відсотками. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 (відповідач 2) 30.10.2019р. укладено Договір поруки № 015/11190/670767/П. 24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ТОВ «ФК «ЄАПБ»/Позивач/Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 015/11190/670767 від 30.10.2019, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ФГ «ТАВРІЯ-АГРО», перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Посилаючись на норми ст. ст. 6, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 546, 554, 598, 599, 610, 612, 626, 627, 629, 1048, 1054 ЦК України позивач просить суд позов задовольнити. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 29.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3848/25 за правилами спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/196/25. Судове засідання призначено на 15.01.2026.
Ухвалою суду від 15.01.2026 відкладений розгляд справи на 29.01.2026.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 12.11.2025 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.
Позивач в судове засідання не прибув, свою правову позицію виклав у відзиві на позовну заяву.
У судові засідання відповідач не забезпечив явку свого представника, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Місцезнаходженням відповідачів-1,-2 є: 72420, Запорізька обл., Приазовський р-н, селище міського типу Нововасилівка, що є тимчасово окупованою територією, на якій тимчасово не функціонує відділення АТ Укрпошта, тому відповідачі були повідомлені про розгляду справи шляхом розміщення ухвали суду на сайті Господарського суду Запорізької області.
Враховуючи введений воєнний стан в Україні та тимчасову окупацію деяких територій, з метою додержання принципів рівності та змагальності всіх учасників судового процесу допускається направлення документів всіма можливими та доступними способами зв`язку.
Обов`язок направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачам покладається на позивача, позивачем надаються суду відповідні докази направлення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 12-1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”, учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.
З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. або вчинення відповідної процесуальної дії.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною “права на суд”, адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії.
Судом також враховано, що про хід розгляду справи, дату, час і місце проведення судового засідання у даній справі відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України “Єдиний державний реєстр судових рішень”: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України “Про доступ до судових рішень” № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Частинами 1, 2 ст. 3 Закону України “Про доступ до судових рішень” визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України “Про доступ до судових рішень”).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6964/18.
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
З огляду на викладене, повідомлення відповідачів через оголошення на сайті Господарського суду Запорізької області з дотриманням встановлених строків вважається належним повідомленням відповідачів про час та місце розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.
Враховуючи те, що норми статей 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідачів-1,-2 до суду не надійшло.
У судовому засіданні 29.01.2026 справу розглянуто, ухвалено рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

30.10.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (надалі – АТ «Райффайзен Банк»/Банк/Кредитор) та Фермерським господарством «ТАВРІЯ АГРО» (надалі - ФГ «ТАВРІЯ-АГРО»/Позичальник/Відповідач 1) укладено Договір про надання овердрафту № 015/11190/670767, відповідно до умов п.1.1., п. 1.2. Договору якого Кредитор надає Позичальнику протягом Строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах поточного ліміту, а Позичальник зобов`язався використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9. Договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити Овердрафт/Кредитну заборгованість, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором, у строки, передбачені Договором, але не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту.
Максимальний ліміт за Договором про надання овердрафту складає 300 000,00 гривень, у межах якого встановлюється Поточний ліміт (п. 1.3.).
У пункті 1.4. договору сторонами обумовлено, що на дату укладення Договору Поточний ліміт складає 100 000,00. Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарні місяці на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора. При цьому розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до пункту 2.4. Договору. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 2 Договору.
За визначенням п. 1.7. Кредитного договору, строк Овердрафту: з дати виконання Позичальником умов, передбачених п. 2.1. Договору, по Дату закінчення Строку Овердрафту (включно).
Дата закінчення строку Овердрафту – 30.10.2022 (розділ “Визначення термінів” Договору).
Відповідно до п. 5.1.-5.2. Договору протягом Строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше. Якщо останній календарний день Максимального строку Безперервного дебетового сальдо не є Банківським днем, то для погашення такого Дебетового сальдо Позичальник має забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку на кінець останнього Банківського дня, що передує останньому календарному дню Максимального строку Безперервного дебетового сальдо. Якщо Дата закінчення Строку Овердрафту не є Банківським днем, то для погашення Овердрафту Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку для погашення Дебетового сальдо, Процентів та інших платежів, на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті закінчення Строку овердрафту. Погашення Овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на Поточний рахунок Позичальника. Повним погашенням Овердрафту вважається відсутність на Поточному рахунку Дебетового сальдо на кінець Банківського дня. Погашення Кредитної заборгованості здійснюється за рахунок будь-яких коштів Позичальника.
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 22% річних. З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних (п. 4.2. Договору).
Відповідно до п. 4.3. Договору нарахування процентів за користування Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю здійснюється виходячи з зазначених у Договорах розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості.
Згідно п. 4.7.-4.8. Договору при розрахунку Процентів враховується день виникнення Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості та не враховується останній день наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості. Позичальник зобов`язаний сплачувати Проценти щомісяця в Дату сплати Процентів, та остаточно, при погашенні Овердрафту/Кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого пунктом 4.13. Договору, та з врахуванням наступних періодів: - в першому календарному місяці користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю - за період з дня надання Овердрафту/ виникнення Кредитної заборгованості по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів; - в наступних календарних місяцях - за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів; - в останній календарний місяць - за період з календарного дня Дати сплати Процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості.
За приписами п. 4.13. Договору для сплати Процентів за користування Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю Позичальник зобов`язується на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті сплати Процентів, підтримувати залишок коштів на Поточному рахунку або наявність невикористаної частини Поточного ліміту в сумі, достатній для сплати Процентів. Якщо календарний день Дати сплати Процентів у поточному місяці відсутній, Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність коштів на Поточному рахунку або наявність невикористаної частини Ліміту Овердрафту на кінець останнього Банківського дня поточного місяця. При настанні строку сплати Процентів за користування Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю Кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником у відповідному місяці, з Поточного рахунку, згідно п. 5.3. Договору. При відсутності коштів на Поточному рахунку протягом Строку доступності Овердрафту Кредитор здійснює договірне списання коштів за рахунок невикористаного Поточного ліміту. У разі відсутності коштів на Поточному рахунку та/або невикористаного Поточного ліміту, Позичальник є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором по сплаті Процентів.
Відповідно до п. 12.1 Договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками Сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором.
АТ «Райффайзен Банк» свої зобов`язання за Договором виконав, а саме надав овердрафт/кредит у розмірі встановленому в Договорі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку Позичальника.
Також з матеріалів справи судом вбачається, що в забезпечення виконання обов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 (надалі Відповідач 2/Поручитель) 30.10.2019 укладено Договір поруки № 015/11190/670767/П (надалі Договір поруки).
Згідно п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.
Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов`язань.
Пунктом 1.4 Договору поруки-1 та 2 передбачено, що без додаткового отримання попередньої згоди Поручителя, у тому числі без додаткового повідомлення Поручителя та без укладення додаткових угод до Договору, порукою за цим Договором також забезпечуються у повному обсязі забезпечені зобовязання, які виникнуть (зміняться) внаслідок внесення змін до Кредитного договору зокрема, внаслідок:
- внесення змін до Кредитного договору щодо продовження на будь-які строки користування Кредитом (його частинами) та/або будь-яку зміну строків виконання всіх або окремих забезпечених зобовязань, що призводять до збільшення періоду,за який нараховуються проценти, та/або од збільшення суми нарахованих процентів;
- збільшення заборгованості за Кредитом на суму нарахованих та несплачених процентів (капіталізація процентів);
- будь-якого збільшення розміру процентів за Кредитним договором, відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором;
- зміни будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування Кредитом;
- доповнення зобовязань Позичальника зобовязанями із сплати комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті Кредитору, та/або збільшення їх видів та розмірів;
- розширення змісту Забезпеченого зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним.
Підписанням Договору Поручитель погоджуються на збільшення обсягу його відповідальності внаслідок внесення вищенаведених змін до Кредитного договору та підтверджує, що порука за цим Договором забезпечує збільшені внаслідок таких змін Забезпечені зобовязання без отримання його додаткової згоди, у тому числі без його додаткового повідомлення та без укладення податкових угод до цього Договору.
За приписами п.2.1., 2.2. Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями.
Поручитель зобов`язується здійснити виконання Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Вимоги від кредитора, в обсязі зазначеному в такій вимозі (далі-Вимога). Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі визначеному Кредитором у Вимозі.
Пунктами 5.5. і 5.6 Договору поруки передбачено, що Поручитель надає Кредитору згоду на власний розсуд останньою та без обмеження телефонувати, направляти відомості з питань виконання Договору та/або інших укладених між Поручителем та Кредитором договорів, інші інформаційні, рекламні повідомлення га пропозиції щодо послуг Кредитора, його партнерів за допомогою поштових відправлень, електронних засобів зв`язку, SMS - повідомлень, з використанням мобільного зв`язку або мережі Інтернет тощо на поштові адреси, адреси електронної пошти, номери телефонів, що надані Поручителем Кредитору (зазначені в будь-яких документах) або стали відомі Кредитору іншим чином. Поручитель усвідомлює та погоджується, що передача банківської або комерційної таємниці, іншої інформації з обмеженим доступом та/або обробка персональних даних може здійснюватися, зокрема, із використанням різних засобів зв?язку, мережі Інтернет, а також третіми особами, у тому числі за межами України та/або іноземними суб?єктами відносин, пов?язаних з персональними даними. Поручитель усвідомлює, що направлена (передана) таким способом інформація може стати доступною третім особам, та звільняє Кредитора від пов?язаної в цим відповідальності (крім випадків, коли розкриття інформації відбулося в результаті протиправних дій Кредитора).
Відповідно до п.7.2. Договору поруки встановлено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печаткою Кредитора. Строк поруки, що встановлена Договором, за кожним Забезпеченим зобовязанням становить 5 (пять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного Забезпеченого зобовязання. Порука для відповідного Забезпеченого зобовязання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо Кредитор у межах цього строку предявив вимогу до Поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для Забезпечених зобовязан, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого Забезпеченого зобовязання.
24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (ТОВ «ФК «ЄАПБ»/Позивач/Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 015/11190/670767 від 30.10.2019, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ФГ «ТАВРІЯ-АГРО», перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до п. 2.1. Договору відступлення права вимоги на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, АТ “Райффайзен Банк” передає (відступає) ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” за плату, а ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” приймає належні АТ “Райффайзен Банк” Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості).
Пунктом 2.2. Договору відступлення права вимоги, сторони узгодили, що відступлення до ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується(ються) Сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників.
Згідно п. 2.3. Договору відступлення права вимоги на умовах, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів заміняє АТ “Райффайзен Банк” у Кредитних договорах та Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог АТ “Райффайзен Банк”, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.
Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.
Пунктом 2.6. Договору відступлення права вимоги, визначено, що відступлення Прав Вимоги за Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення.
Протягом 10 календарних днів з Дати відступлення Прав Вимоги за цим Договором АТ “Райффайзен Байк” здійснює розсилку повідомлень Боржникам та Поручителям про відступлення ТОВ “ЄАПБ” Прав Вимоги згідно діючого законодавства України (п. 2.7 Договору відступлення права вимоги).
За приписами п. 2.8. Договору відступлення права вимоги у зв`язку з відступленням Права Вимоги, в Дату відступлення Права Вимоги Первісний кредитор вважається таким, що відступив та передав, а Новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх прав Первісного кредитора за Договорами забезпечення, що наведені в Додатку № 6 до Договору.
Згідно п. 5.5. Договору відступлення права вимоги з Дати відступлення Права Вимоги Новий кредитор приймає на себе всі ризики, повязані із подальшим стягненням заборгованості за Кредитними договорами та зверненням стягнення за Договорами забезпечення незалежно від стадії стягнення - судової чи позасудової, самостійно визначає способи стягнення заборгованості, що випливає із Прав Вимоги та звернення стягнення за Договорами забезпечення та здійснює їх на власний розсуд та ризик з урахуванням та дотриманням вимог чинного законодавства України.
Позивач звертає увагу, що 29.11.2024 у зв`язку із технічними помилками, що були допущені в Реєстрах боржників (Додаток №4) та Реєстрі порук (Додаток №6) до Договору відступлення права вимоги, Сторони вирішили внести відповідні зміни, уклавши Додаткову угоду № 1 (у зв`язку з укладенням Додаткової угоди № 1 від 29.11.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 замість витягів з Додатку № 4 та № 6 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024 надає витяги з Додатку № 4 та № 5 до Додаткової угоди № 1 від 29.11.2024)
Відповідно до Реєстру Боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ФГ «ТАВРІЯ-АГРО» за Кредитним договором № 015/11190/670767 від 30.10.2019, в сумі 75205,85 грн, з яких: 55 390,29 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 815,56 грн – сума заборгованості за відсотками.
Фактичні обставини справи свідчать, що відповідачем 1 як боржником не виконані умови Кредитного договору, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, у зв`язку з чим станом на 30.07.2024 у відповідача 1 існує заборгованість за тілом кредиту в розмірі 55390,29 грн., за відсотками – 19815,56 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за Кредитним договором та Виписками, які містяться в матеріалах справи.
Враховуючи невиконання відповідачем 1 своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості за Договором про надання овердрафту №015/11190/670767 від 30.10.2019 в розмірі 75 205,85 грн, з яких: 55 390,29 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 815,56 грн – сума заборгованості за відсотками
Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
За змістом статті 11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини.
Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Статтею 1055 ЦК України унормовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Судом встановлено, що позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором № 015/11190/670767 від 30.10.2019 виконав належним чином, перерахувавши на рахунок відповідачу 1 кредитні кошти, що підтверджується випискою за особовим рахунком.
Відповідач 1 свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 30.07.2024 у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 55390,29 грн, за відсотками – 19815,56 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками, які містяться в матеріалах справи.
Згідно із правовою позицією Верховного Суду, яка відображена у постанові від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 04.05.2023 у справі № 925/636/22 виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Таким чином, надані позивачем банківській виписки є належними доказами, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача-1.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 заявленої суми 55390,29 грн простроченої заборгованості за кредитом та 19815,56 грн простроченої заборгованості по відсоткам є правомірними, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню відносно відповідача 1.
Стосовно Договорів поруки та позовних вимог відносно відповідача 2, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).
Отже, Договором поруки № № 015/11190/670767/П від 30.10.2019 забезпечено виконання ФГ «Таврія –Агро» зобов`язання за Кредитним договором № № 015/11190/670767 від 30.10.2019.
Проте, згідно п 2.1, п. 2.2 Договору поруки 1 та 2 у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобовязань Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки встановлені Кредитним договором. Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями. Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених Забезпечених зобовязань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі зазначеному в такій вимозі. Вимога Кредитора єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі визначеному Кредитором у Вимозі.
Матеріали справи не містять, а сторонами не надано доказів звернення АТ “Райффайзен Банк” або позивача до відповідача-2 з вимогою про виконання зобов`язань за Кредитним договором замість Позичальника.
Вказані обставини позивачем не спростовані, що свідчить про ненастання строку виконання Поручителем грошового зобов`язання.
При цьому, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФГ «ТАВРІЯ-АГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 34753477) ОСОБА_1 є єдиним засновником та кінцевим бенефіціаром юридичної особи.
Суд враховує, що місцезнаходженням поручителя підпадає до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
На тимчасово окупованих територіях не функціонують поштові відділення та відповідно не здійснюється доставляння поштової кореспонденції.
Проте, позивач не був позбавлений можливості реалізувати право на направлення вимоги Поручителю, оскільки п. 5.5 та п. 5.6 Договору поруки передбачають широкі способи комунікації між сторонами, зокрема шляхом поштових відправлень, електронних засобів зв`язку, SMS-повідомлень, з використанням мобільного зв`язку або мережі Інтернет тощо, на поштові адреси, адреси електронної пошти, номери телефонів, що надані Поручителем Кредитору (зазначені в будь-яких документах) або стали відомі Кредитору іншим чином.
За відсутності доказів направлення Кредитором вимоги Поручителю відсутнє прострочення виконання зобов`язання з боку поручителя та підстави вважати, що строк виконання зобов`язання з боку відповідача-2 настав. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог до відповідача-2.
Оскільки умови Договору були підготовлені банком, тлумачення їх змісту має здійснюватися за правиломproferentem, тобто на користь сторони, яка не формулювала відповідних положень договору. Такий підхід відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.12.2022 у справі № 753/8945/19.
Позов є процесуальною вимогою позивача до суду про захист порушеного права, передумовою якого є факт порушення прав позивача з боку відповідача. Пред`явлення позову до поручителя не замінює вимогу кредитора до поручителя як умови настання строку виконання зобов`язання поручителем за договором поруки, що належить до сфери матеріального права.
Тобто, поняття “пред`явлення вимоги” та “пред`явлення позову” мають різне змістовне наповнення та порядок реалізації.
Аналогічних висновків дійшов і Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 20.05.2024 по справі № 908/2218/23, яка набрала законної сили (ухвалою Верховного Суду від 20.06.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження).
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Порядок заміни кредитора у зобов`язанні регулюється статтями 512 - 519 Цивільного кодексу України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Так, з наданих позивачем доказів вбачається, що АТ “Райффайзен Банк Аваль” відступило право вимоги до відповідачів за вказаним Кредитним договором на користь ТОВ “ФК “ЄАПБ” за договором № 114/2-72 від 24.07.2024.
Оскільки відповідач 1 не виконав умови основного зобов`язання, чим порушив умови Кредитного договору та вищезазначені норми матеріального права, то є правомірним звернення позивача з даним позовом.
Враховуючи зазначене, стягненню з відповідача 1 на користь позивача підлягає сума 55390,29 грн заборгованості за основним боргом та 19815,56 грн заборгованості за відсотками.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, законними та такими, що підлягають задоволенню частково, в частині стягнення з відповідача 1 на користь позивача 55390,29 грн заборгованості за основним боргом та 19815,56 грн заборгованості за відсотками.
Відповідно до ч. 7 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Стосовно судового збору суд зауважує, що частиною 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” передбачено, що судовий збір за подання до господарського суду позову майнового характеру встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних.
Водночас, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем подано позов до суду через систему “Електронний суд”, відтак у даному випадку розмір судового збору становить 2422,40 грн. 
Судом встановлено, що при зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судового збору в розмірі 3284,14 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 151266 від 25.11.2025, яка знаходяться в матеріалах справи.
З наведеного слідує, що судовий збір внесено позивачем в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. 
Згідно ч. 2 ст. 7 вказаного Закону, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
За таких обставин суд відзначає, що судовий збір в сумі 861,74 грн, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України у зв`язку з внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відтак, судовий збір у сумі 861,74 грн буде повернутий позивачу ухвалою суду за наявності відповідного клопотання.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача 1 у розмірі 2422,40 грн, оскільки спір доведено до суду з його вини.
Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до Фермерського господарства “ТАВРІЯ – АГРО” задовольнити.
Стягнути з Фермерського господарства “ТАВРІЯ – АГРО” (72420, Запорізька обл., Приазовський р-н, селище міського типу Нововасилівка, вул. Покровська, будинок 40-Е, ЄДРПОУ 34753477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30; поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх № 4; ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) - 55390 (п`ятдесят п`ять тисяч триста дев`яносто) грн 29 коп. заборгованості за основною сумою боргу, 19815 (двятнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн 56 коп. заборгованості за відсотками та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
У позові до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.02.2026.

Суддя Т.А. Азізбекян