Справа № 569/445/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
23 березня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В.,
за участю: секретаря судового засідання Калетинця Б.Р.,
представника Рівненської митниці Ступака А.В.,
захисника Коноплі Ю.М.,
розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. 485 МК України,
В С Т А Н О В И В :
1.Опис обставин, встановлених під час розгляду справи
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 14.08.2025 року Рівненською митницею отримано від Чернігівської митниці Акт №16/25/19/2211218288 від 10.07.2025, про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою України – фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару за митною декларацією №UA204020/2021/209839 від 25.02.2021. 
За результатами перевірки виписані Податкове повідомлення-рішення №UA102000202533 від 13.08.2025, Податкове повідомлення-рішення № UA102000202534 від 13.08.2025. У ході проведення документальної невиїзної перевірки встановлено наступне. Громадянкою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за митною декларацією типу ІМ40ДЕ UA204020/2021/209839 від 25.02.2021, придбано та ввезено на митну територію України товар: «автомобіль FORD ESCAPE, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ». 
Автомобіль безпосередньо був ввезений транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 під керуванням громадянином Республіки Литва ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), LTU 760013525, 18.12.2020, Klaipeda (30), місце проживання: АДРЕСА_2 . на підставі доручення від 22.02.2021 з реєстраційним номером 163. Згідно документів та ЕМД № UA204020/2021/209839 від 25.02.2021, особа відповідальна за фінансове врегулювання (гр. 9): є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
До митного оформлення декларантом ТОВ "КОРНЕЛЛ БРОКС" в особі ОСОБА_5 на підставі договору про надання послуг митного брокера від 22.02.2021, подано наступні документи, що стосуються перевезення до місця ввезення на митну територію України імпортованого товару:- рахунок-фактура (Invoice) № 36882027 від 18.11.2020, придбаний на Manheim за ціною 4705 дол. США; - свідоцтво про реєстраціє транспортного засобу № НОМЕР_5 від 20.05.2016; - довідка №б/н від 25.02.2021 щодо транспортних витрат на доставку автомобіля до кордону України, що склали 500 USD. 
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області (листи №8874/24-2023 від 15.08.2023, №9705/24-2023 від 06.09.2023) направлено матеріали та копії документів, надіслані Генеральною прокуратурою Литовської Республіки листом №ТР-08-00367-21 від 22.02.2022 стосовно надання фірмою UAB «Rolidas» (Kauno g. 3А, LТ-013114 Vilnius, Lietuva) послуг з перевезення транспортних засобів (придбаних, перевезених) з території США в період з 01.01.2020 по 30.11.2020, в тому числі автомобіля FORD ESCAPE, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , митне оформлення якого здійснено за митною декларацією UA204020/2021/209839 від 25.02.2021. 
Відповідно до інформації, отриманої від Генеральної прокуратури Литовської Республіки з копіями документів (виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_6 , відкритому в банку «Siauliu» на клієнта UAB «Rolidas», j/k НОМЕР_7 , за період з 01.01.2020 по 30.11.2020, яка надана листом «SIAULIU BANKAS» №5-21-15967-с від 18.10.2021), встановлено невідповідність відомостей про вартість транспортування товару до місця його ввезення в Україну що в них містяться, відомостям, поданим до митного оформлення на території України. Згідно виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_6 , відкритому в банку «Siauliu» на ім`я UAB «Rolidas», по кредиту вказаного рахунку 20.11.2020 відображено надходження коштів за транспортування автомобіля, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 в сумі 1357,15 USD та 4671,15 USD. 
Перевіркою встановлено, що ідентифікаційні дані транспортного засобу (ідентифікаційний номер), вказані у виписці про рух коштів по рахунку № НОМЕР_6 , повністю відповідають даним, задекларованим при митному оформленні товару на території України за митною декларацією UA204020/2021/209839 від 25.02.2021. Отже, згідно інформації, наданої уповноваженим органом Литовської Республіки, витрати на транспортування товару «Легковий автомобіль, бувший у використанні, FORD ESCAPE, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 » у міжнародному сполученні становить 6028,30 USD (згідно з встановленим НБУ курсом на день митного оформлення складає 168486,16 грн.). 
Враховуючи викладене, відповідно до документально підтвердженої інформації, Литовської Республіки, встановлено порушення повноти декларування громадянкою ОСОБА_1 митної вартості товару. 
До митного оформлення подано недостовірну інформацію щодо витрат на транспортування товару, імпортованого за митною декларацією типу ІМ40ДЕ UA204020/2021/209839 від 25.02.2021. До митної вартості товару за вказаною митною декларацією не включено витрати на доставку товару в сумі 154511,57 грн.
Таким чином, за сприяння та посередництва ОСОБА_5 , громадянка України ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надала митним органам України документ (довідка № б/н від 25.02.2021 щодо транспортних витрат на доставку автомобіля до кордону України), що містить неправдиві відомості стосовно понесених витрат на транспортування легкового автомобіля, FORD ESCAPE, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 та необхідних для визначення його митної вартості. 
Протиправні дії громадянки ОСОБА_1 призвели до зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 49443,69 грн. з них мито-15451,15 грн. та ПДВ-33992,54 грн.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 485 МК України.
2. Пояснення осіб, які беруть участь в справі про адміністративне правопорушення
Представник митниці Ступак А.В. підтримав протокол про адміністративне правопорушення, зазначив, що докази отримані у порядку, встановленому КУпАП, підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у даній справі, зокрема подію адміністративного правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення правопорушення) та інші обставини, які мають значення для справи. Просив застосувати до порушниці стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 485 МК України.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Конопля Ю.М. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі. На обґрунтування доводів посилався на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки ОСОБА_1 безпосередньо не ввозила транспортний засіб на митну територію України, не формувала і не подавала до митниці довідку про витрати на транспортування товару, до митного оформлення подані документи, що містили достовірні відомості, які підтверджують числові значення митної вартості. Вказав, що відомості, які отримані митним органом від СУ ГУНП в Рівненській області є недопустимими доказами, у зв`язку із відсутністю постанови про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування. Звернув увагу суду на закінчення строків накладення адміністративного стягнення.
В судовому засіданні захисник Конопля Ю.М. клопотання підтримав в повному обсязі, просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, зазначив, що податкові повідомлення-рішення відносно останньої оскаржуються в суді, а тому не можуть бути доказами винуватості ОСОБА_1 . 
3. Мотиви суду
Заслухавши пояснення представника Рівненської митниці Ступака А.В., захисника Коноплі Ю.М., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
За змістом ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.
Диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.
Склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). 
Обов`язковим елементом суб`єктивної сторони вказаного правопорушення є наявність спеціальної протиправної мети: неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості. 
Таким чином, при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, особа повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.
Наявність об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст. 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 МК України).
Відповідно до ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті.
У частині 10 ст. 58 МК України передбачено перелік витрат (складових митної вартості товарів), які при визначенні митної вартості додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Зокрема, до таких складових митної вартості належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а також на страхування цих товарів.
Таким чином, за ст. 485 МК України настає відповідальність, зокрема за заявлення в митній декларації з метою зменшення розміру митних платежів неправдивих відомостей щодо витрат на транспортування товару.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, суду надано наступні докази: протокол про порушення митних правил №0468/UA204000/2025 від 06.10.2025, Акт Чернігівської митниці №16/25/19/2211218288 від 10.07.2025 про результати документальної невиїзної перевірки ОСОБА_1 , податкове повідомлення-рішення №UA102000202533 від 13.08.2025 та №UA102000202534 від 13.08.2025, митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2021/209839 від 25.02.2021, рахунок-фактуру (інвойс) №36882027 від 16.11.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.05.2016, довідку про витрати на доставку автомобіля від 25.02.2021.
На переконання суду, зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, виходячи з наступного.
Протокол про порушення митних правил сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.
Крім того, долучений до матеріалів справи акт Чернігівської митниці про результати документальної невиїзної перевірки №16/25/19/2211218288 від 10.07.2025 також не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення особою порушення митних правил, з огляду на те, що в ньому зафіксовані обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, що зобов`язує до вчинення будь-яких дій, не є юридичною формою рішення митного органу і сам по собі не породжує правових наслідків для особи. Натомість податкові повідомлення-рішення №UA102000202533 від 13.08.2025 та №UA102000202534 від 13.08.2025 оскаржуються в судовому порядку (справа № 620/11623/25).
З викладених у протоколі фактичних обставин правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона за сприяння та посередництва ОСОБА_5 , надала митним органам України довідку № б/н від 25.02.2021 щодо транспортних витрат на доставку автомобіля до кордону України, що містила неправдиві відомості стосовно понесених витрат на транспортування автомобіля, FORD ESCAPE, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , які є необхідними для визначення його митної вартості. 
Суд звертає увагу на те, що КУпАП не передбачає можливість кваліфікації діяння вчиненого у співучасті, а тому посилання в протоколі на вчинення ОСОБА_1 діяння за сприяння та посередництва ОСОБА_5 не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
При цьому, суд не вправі самостійно змінювати фабулу протоколу, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, кваліфікувати її дії та самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Судом встановлено, що довідка № б/н від 25.02.2021 підписана ОСОБА_6 , тоді як документи до митного оформлення подавалися ТОВ «КОРНЕЛЛ БРОКС» в особі ОСОБА_5 .
В порушення вимог ст. 256 КУпАП до згаданого протоколу про адміністративне правопорушення не долучено пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо обставин складання, підписання довідки № б/н від 25.02.2021, подання її до митного органу, а також про обізнаність ОСОБА_1 щодо вказаних обставин.
Тобто в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що саме ОСОБА_1 надала документи, які б свідчили про умисне надання відомостей митним органам, які не відповідають дійсності. Також з матеріалів справи не вбачається, які дії ОСОБА_1 були вчинені з прямим умислом спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.
При цьому особа підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли вона здійснювала декларування товару та з метою зменшення розміру митних платежів особисто вчиняла будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. Таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
За відсутності зазначених умов, сам факт встановлення, що ОСОБА_1 є вигодонабувачем транспортного засобу, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України.
Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження недостовірності відомостей, заявлених декларантом у довідці № б/н від 25.02.2021. 
Як вбачається зі змісту протоколу, підставою для його складання та доказами вини ОСОБА_1 є інформація, отримана від Генеральної прокуратури Литовської Республіки (лист №TP-08-00367-21 від 22.02.2022), яка скерована до Рівненської митниці слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області згідно листів №8874/24-2023 від 15.08.2023, №9705/24-2023 від 06.09.2023).
Проте, суд позбавлений можливості надати оцінку вказаним доказам, оскільки вони не долучені до матеріалів справи. 
Суд погоджується з доводами захисника ОСОБА_1 – адвоката Коноплі Ю.М. щодо помилкового включення до транспортних витрат вартості автомобіля в розмірі 4705 доларів США, що суперечить відомостям щодо фактичної вартості вказаного товару, розміру затрат на транспортування та змісту документів, які бралися до уваги митним органом при проведенні перевірки. Крім того, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо визначення митним органом різниці митних платежів між розрахованими декларантом платежами та платежами, які підлягають сплаті.
Інші доводи захисника, не потребують детального аналізу судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви суду по всім ключовим доводам, на які захисник акцентував увагу в судовому засіданні та клопотанні, викладені вище.
Застосовуючи такий підхід, суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України»). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Обов`язок збирання доказів покладається, зокрема на осіб, уповноважених на складання протоколів про порушення митних правил.
За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 487-1 МК України провадження у справі про порушення митних правил не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та/або складу порушення митних правил.
Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 487-1 МК України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 467, 522, 527-529, 487-1 МК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 487-1 МК України, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду    Олег КОСТЮК