ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 березня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 747/550/25
Головуючий у першій інстанції – Тіщенко Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/578/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Мамонової О.Є., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він фінанс»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна.
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він фінанс».
Оскаржується рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2025 року, суддя Тіщенко Л.В., місце ухвалення рішення суду – селище Талалаївка.
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати виконавчий напис, вчинений Гораєм Олегом Станіславовичем - приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу за №50543, виданий 25.09.2020, таким, що не підлягає виконанню. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що їй стало відомо про відкрите відносно неї виконавче провадження №63702410 відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2020. Звернувшись із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 63702410 їй стало відомо, що підставою для його відкриття є виконавчий напис, вчинений Гораєм Олегом Станіславовичем, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу за № 50543 від 25.09.2020. В свою чергу підставою вчинення виконавчого напису став кредитний договір № АG11224068 від 09.03.2019, права вимоги за яким були відступлені на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №01072019 від 01.07.2019 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». За виконавчим написом стягнення заборгованості проводиться за період з 01 липня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 16 359,00 грн та складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 7 000,00 грн, простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом у сумі 2 359,00 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями – 7 000,00 грн. Позивачка не може погодитися з наведеними обставинами та вважає виконавчий напис таким, що був вчинений з грубим порушенням вимог чинного на той час законодавства, не ґрунтується на безспірності зобов`язання, а відтак є таким, що не підлягає виконанню. 
Позивачка заперечує сам факт укладення кредитного договору та одержання грошових коштів. Аналіз документів, наданих відповідачем, свідчить про наявність істотних суперечностей між їх змістом, що виключає безспірність зобов`язання. За наданими документами щодо кредитного договору дата повного погашення кредиту визначена 01.04.2019. Водночас у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2019 по 11.03.2020. Частиною 1 ст.87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно, нотаріусу подається оригінал посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто законодавством взагалі не передбачено можливість вчинення виконавчих написів на підставі кредитних угод, не посвідчених нотаріально. 
Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, вчинений 25 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 50543 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 359,00 грн. Стягнуто з ТОВ «ВІН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 10 500 грн у відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі ТОВ «ВІН ФІНАНС» просить оскаржуване рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити витрати на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що сума витрат на правову допомогу є значно завищеною, оскільки такі справи є типовими з невисоким рівнем складності та обсягом виконаних робіт з вивчення матеріалів справи, судова практика усталена, а адвокат є фахівцем у галузі права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив таке.
Рішення суду в частині визнання виконавчого напису, вчиненого Гораєм Олегом Станіславовичем, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу за №50543, виданий 25.09.2020, таким, що не підлягає виконанню - не оскаржується, а тому не переглядається.
Задовольняючи вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що стороною відповідача не заявлено про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, а тому заявлена сума є такою, що відповідає критеріям виправданості, розумності та справедливості. 
Апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанції.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду першої інстанції ОСОБА_1 надала: копію Витягу з Договору б/н про надання правничої допомоги від 12 серпня 2025 року (а.с.109-110), Додаток №1 (2) від 10.09.2025 (а.с.84), рахунок-фактуру №2 до Договору б/н про надання правничої допомоги від 12 серпня 2025 року на суму 8 000,00 грн (а.с.85), рахунок-фактуру №5 до Договору б/н про надання правничої допомоги від 12 серпня 2025 року на суму 2 500,00 грн (а.с.111), копії квитанцій (а.с.107, 108).
Витрати на правову допомогу мають бути співмірними із складністю справи.
Враховуючи викладене, керуючись принципами розумності та справедливості, апеляційний суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки у відшкодування витрат на правову допомогу в суді першої інстанції слід стягнути 7 000 грн. 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс» – задовольнити. 
Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2025 року в частині стягнення витрат на правову допомогу - змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на правову допомогу, з 10 500 грн. до 7 000 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: