Справа №751/569/26
Провадження №2-о/751/70/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого - судді Топіхи Р.М., 
за участю: секретаря судового засідання Островської А.О.,
учасники справи:
заявник ОСОБА_1 
заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції заявника.
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період воєнного стану, що мав місце ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Чернігові.
Заявлені вимоги мотивує тим, що з 04 жовтня 1980 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , яка померла
 ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих ушкоджень внаслідок військових дій. Його дружина на території школи № 21 міста Чернігова займалась приготуванням їжі для військових та інших осіб, що здійснювали заходи з забезпечення оборони міста Чернігова. ІНФОРМАЦІЯ_2 по місту були нанесені авіаудари, у тому числі і по будівлі школи. ОСОБА_2 загинула від травм несумісних з життям та нагороджена медаллю «За оборону Чернігова» посмертно. 
20 січня 2025 року заявник звернувся до Міністерства у справах ветеранів України із заявою про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України його дружини ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують факт безпосередньої участі у заходах. Загибла дружина не перебувала у складі військових частин, ЗСУ, ДПС України, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ, інших військових формувань чи правоохоронних органів.
Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для звернення до міжвідомчої комісії Мінветеранів з метою отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 
Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 21 січня 2026 року відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами окремого провадження. 
17 лютого 2026 року від представника Міністерства у справах ветеранів України через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення
Зазначають, що Постановою Кабінету Міністрів України від 23 жовтня
2025 № 1360, яка набрала чинності 29 жовтня 2025, механізм отримання відповідного статусу був змінений: 1) були внесені зміни до Порядку № 685 та виключено довідку, яку видавало Мінветеранів, як підставу для надання відповідного статусу; 2) Порядок № 685 був визнаний таким, що втратив чинність; 3) адміністративний орган, який встановлював факт участі цивільних осіб у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, – міжвідомча комісія припинила існування. А також, вказують на те, що 02 травня 2025 внесеними до Закону № 3551-ХІІ змінами були припинені дискреційні повноваження Кабінету Міністрів України самостійно вирішувати, на підставі яких документів може бути встановлений статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України. Розгляд заяви позивача судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію. Частиною четвертою статті 10-1 Закону № 3551-ХІІ визначено єдиний позасудовий механізм встановлення юридичного факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула (пропала безвісти), а саме на підставі довідки про безпосередню участь такої особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил України, Національної поліції України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими така особа брала безпосередню участь у здійсненні зазначених заходів. Також зазначають, що задоволення судом заяви ОСОБА_1 не призведе до вирішення спірного питання заявника по суті, оскільки з 29 жовтня 2025 рішення суду не є підставою для видачі Мінветеранів довідки відповідно до Порядку № 685, у зв`язку з тим, що така довідка вже не застосовується для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України (а.с. 62-66). 
У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. 
Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у письмових поясненнях просить проводити розгляд справи за відсутності представника Міністерства у справах ветеранів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин.
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу 04 жовтня
1980 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований шлюб, актовий запис № 4. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині – ОСОБА_4 (а.с. 19).
Згідно з довідкою від 27 травня 2025 року № 134 ОСОБА_2 працювала у Комунальному закладі «Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту» Чернігівської обласної ради на посаді комірника 02 жовтня 2014 року по 03 березня 2022 року. Виключена зі списків особового складу у зв`язку зі смертю (а.с. 24).
Відповідно до свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть 
№ 384 та довідки про причину смерті від 06 березня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті – політравма із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок військових дій неуточнені (а.с. 20-21, 22).
Згідно висновку експерта від 05 березня 2022 року № 354 за наслідками проведеної судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: 
 АДРЕСА_1 , смерть її настала від набряку головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з уламковими переломами кісток склепіння та основи черепа. При експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток склепіння та основи черепа, масивний субарахнодальний крововилив та забої головного мозку, рани голови та правої верхньої кінцівки, множинні синці та садна верхніх кінцівок, садно живота, закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер та забоями легень. Ушкодження утворились незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 від комбінованого впливу ударної дії вибухової хвилі і предметів, що мали високу кінетичну енергію (могли бути осколками боєприпасу, що вибухнув), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті (а.с. 37-40).
Відповідно до нотаріально завіреної державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори заяви від 15 січня 2025 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомляють, що з
25 лютого 2022 року вони разом з ОСОБА_2 , 1962 року народження, займалися приготуванням їжі на території школи № 21 міста Чернігова. 03 березня 2022 року по місту Чернігову були нанесені авіаудари, в тому числі і по будівлі школи (були скинуті авіаційні бомби). Було багато поранених, в тому числі і вони. ОСОБА_2 зазнала травм несумісних з життям (а.с. 23).
Управлінням освіти Чернігівської міської ради порушено клопотання про нагородження працівників закладів освіти міста відзнакою територіальної громади міста Чернігова. У списку осіб, представлених до нагородження медаллю «За оборону Чернігова», ОСОБА_2 значиться під номером АДРЕСА_2 , а також зазначено: «Займалась волонтерською діяльністю – допомагала готувати їжу для воїнів ТРО в ЗОШ № 21 м. Чернігова. Загинула 03 березня 2022 року під час авіаційного нальоту в ЗОШ № 21». Згідно із витягом із протоколу № 7 засідання Робочої групи з питань нагородження медаллю «За оборону Чернігова» від 03 листопада 2023 року та витягом із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 07 листопада 2023 року № 716 ОСОБА_2 нагороджена медаллю посмертно із числа цивільних (а.с. 27-30, 31-33, 34, 35-36).
Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 від 18 вересня 2025 року громадянка ОСОБА_2 не перебувала на військовій службі в складі військової частини НОМЕР_2 та в списках частини не значиться, відповідно надання довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України не є правомірним (а.с. 44).
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 20 січня 2025 року про встановлення факту безпосередньої участі його загиблої дружини
 ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на засіданні міжвідомчої комісії Міністерства у справах ветеранів України 06 березня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у встановленні вказаного факту у зв`язку з відсутністю доказів, що містять підтвердження факту безпосередньої участі у заходах, відповідно до пп. 1 п. 9 Порядку встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2023 року № 685 (а.с. 41, 42-43).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Згідно положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною першою ст. 294 ЦПК України передбачено, що саме на суд під час розгляду справ окремого провадження покладено обов`язок сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на даний час.
Відповідно до положень ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» визначено, що у період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно з п. 2.10 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Чернігівська територіальна громада включена до переліку територій, на яких велися активні бойові дії з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать: сім`ї осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність), та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (у тому числі здійснення волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Згідно з ч. 2 ст. 10-1 вказаного Закону порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 № 740 (далі Порядок № 740).
Відповідно до ч. 3 Порядку № 740 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України надається заявникам з числа членів сімей осіб, зазначених у пунктах 2-6 ч. 1 ст. 10-1 Закону.
Згідно з п. 1 ч. 4 Порядку № 740 підставою для надання заявникам статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України є: для заявників з числа членів сімей осіб, зазначених у п. 2 ч. 1 ст. 10-1 Закону (у тому числі тих, які провадили волонтерську діяльність за напрямами, визначеними абзацом дев`ятим ч. 3 ст. 1 Закону України «Про волонтерську діяльність»):
- свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;
- договір про провадження волонтерської діяльності (за наявності) або договір про надання волонтерської допомоги (за наявності);
- свідчення командира (начальника) військової частини (органу, підрозділу), керівника добровольчого формування, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, завірені печаткою військової частини;
- довідка (витяг з наказу) керівника Антитерористичного центру при СБУ, Генерального штабу Збройних Сил про добровільне забезпечення або добровільне залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла;
- висновок судово-медичної експертизи (за наявності), виданий відповідно до законодавства, або лікарське свідоцтво про смерть (крім випадків, коли особа пропала безвісти);
- рішення суду про встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла, - за відсутності зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього підпункту документів.
Відносини, пов`язані з провадженням волонтерської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про волонтерську діяльність» (далі – Закон 3236-VI).
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1 Закону 3236-VI волонтерська діяльність - добровільна, соціально спрямована, неприбуткова діяльність, що здійснюється волонтерами шляхом надання волонтерської допомоги. Волонтерська діяльність здійснюється в тому числі і у наданні волонтерської допомоги Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, правоохоронним органам, органам державної влади під час дії особливого періоду, дії правового режиму надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України; наданні волонтерської допомоги для подолання наслідків бойових дій, терористичного акту, збройного конфлікту, тимчасової окупації.
Відповідно до підпункту 14 п. 4 Положення про Міністерство у справах ветеранів України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1175 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2020 року № 276) Мінветеранів відповідно до покладених на нього завдань, організовує та координує роботу з питань: встановлення факту безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
У заявника відсутні документи, визначені абзацами 2-4 пункту 4 Порядку № 740, оскільки загибла дружина заявника ОСОБА_2 не перебувала у складі військових частин, ЗСУ, ДПС України, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ чи іншого утвореного відповідно до законодавства військового формування чи правоохоронного органу. 
З огляду на встановлені обставини, нотаріально завірені свідчення свідків та наведені норми права, суд розцінює надання волонтерської допомоги в умовах воєнного стану ОСОБА_2 , яка під час ведення активних бойових дій на території міста Чернігова готувала їжу для воїнів територіальної оборони як факт її добровільного залучення та участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України.
Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить можливість реалізації ним свого права на соціальний захист як члена сім`ї загиблої Захисниці України у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
З огляду на викладене, враховуючи, що факт загибелі ОСОБА_2 внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, з метою захисту прав і свобод заявника, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заяви, оскільки останній позбавлений можливості встановити такий факт в позасудовому порядку, встановлення цього факту надасть можливість заявнику здійснити реалізацію його права на соціальний захист як члена сім`ї загиблої Захисниці України.
Керуючись статтями 259, 265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд  
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити. 
Встановити факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період воєнного стану, що мав місце ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Чернігові.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Заявник: ОСОБА_1 (місце проживання:
 АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 34, ЄДРПОУ: 42657144, ел. адреса: court@mva.gov.ua).

Суддя  Р.М. Топіха