ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/19652/25	Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н. З. 	
Провадження № 22-ц/817/204/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої- Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Яни Володимирівни на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2025 року, ухвалене суддею Коломієць Н.З. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з вказаним. 
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 06.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі шляхом використання останньою електронного підпису надісланим одноразовим ідентифікатором, було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2908921, за умовами якого відповідачці надані кредитні кошти на споживчі потреби в сумі 10500 грн на 360 днів, які вона зобов`язалась повернути, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки передбачені умовами договору. Товариство свої зобов`язання виконало, надавши кошти, проте відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, не сплатила кредит та проценти за користування ним.
10.08.2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №ККЛУ-10082023, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань, станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 51 641,92 грн, з яких: 10 500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 41 141,92 грн - заборгованість за процентами. 
Рішенням Чортківського районного суду від 26.11.2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 2908921 від 06.02.2022 року станом на 23.09.2025 року в розмірі 51 641,92 грн, з яких: 10500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 41141,92 грн. заборгованість за відсотками, а також 2422,40 грн. витрат по сплаті судового збору. Відмовлено у стягненні витрат на правничу допомогу. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Назаренко Я.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов, оскільки, на думку скаржника, відповідачка мала намір отримати кредит на умовах процентної ставки 0,01 %, про що було зазначено на сайті кредитодавця, однак після підписання договору на електронну пошту було надіслано примірник договору з іншими умовами щодо відсоткової ставки, з якими вона не погоджувалася. 
Також зазначається, що позивач не повідомив відповідачку про відступлення права вимоги іншій особі та не надав реквізитів для погашення заборгованості, у зв`язку з чим вона не мала можливості виконати зобов`язання.  Крім того, скаржник заперечує факт укладення кредитного договору на умовах, викладених у наданому позивачем примірнику, та посилається на порушення позивачем вимог законодавства про захист прав споживачів і споживче кредитування, вважаючи, що споживача не було належним чином поінформовано про умови кредитування, а окремі умови договору є несправедливими та нікчемними. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.
Доводи відзиву зводяться до того, що відповідачка уклала кредитний договір в електронній формі, пройшла належну ідентифікацію та, підписавши договір, погодилася з усіма його істотними умовами, зокрема щодо строку кредитування, процентної ставки та порядку нарахування процентів, які здійснювалися відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а наданий розрахунок заборгованості не спростований належними доказами. 
Позивач вважає твердження відповідачки про продаж боргу «одразу» іншій компанії такими, що не відповідають дійсності, оскільки договір факторингу було укладено лише 10.08.2023 року, а саме по собі неповідомлення боржника про заміну кредитора не є підставою для відмови у позові. 
Крім того, позивач вважає безпідставними посилання скаржника на непогодження з умовами договору, приховування реальної процентної ставки та недобросовісність кредитодавця, оскільки вся інформація про кредит була доведена до відома відповідачки до укладення договору, а невиконання нею зобов`язань з повернення кредиту спричинило продовження користування коштами та нарахування процентів у передбаченому договором порядку.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Обставини справи.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.02.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , укладено договір №2908921 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у гривнях на умовах, строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Умовами вказаного договору сторони передбачили, зокрема, таке: тип кредиту - кредит, сума кредиту (загальний розмір) складає 10500 грн; строк кредиту - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору; тип процентної ставки - фіксована; за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.
Згідно з п.2.1. та п.2.2. договору, позикодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за роеквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 06.02.2022 року або 07.02.2022 року.
У п.9.9 договору зазначено, що підписуючи цей договір, позичальник підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Вебсайті; за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», розміщену на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися.
Отже, умовами договору сторони погодили, що стандартна процентна ставка становить 1,99% в день.
В додатку номер 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №29018921 від 06.02.2022 року міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит де зазначено: усього сума платежу за розрахунковий період складе 85722 грн; усього сума процентів за користування кредитом складе 75222 грн; реальна річна процентна ставка складе 11670,46 %; загальна вартість кредиту складе 85722 грн.
Указаний кредитний договір та додаток № 1 до договору підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором P981 06.02.2022 року о 15:51:32 год.
Крім того, до позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), яка містить істотні умови договорову, зокрема розмір стандартної та зниженої процентних ставок.
Указаний паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором P981 06.02.2022 року о 15:50:18 год.
Згідно довідки ТОВ “Універсальні платіжні рішення” ТОВ УПР” №4908-0403 від 04.03.2024 року указане товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ “Універсальні платіжні рішення” ТОВ УПР” укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 06.02.2022 року 15:53:08 на суму 10500 грн. маска карти № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі ipay.ua – 136100911, призначення платежу: зарахування 10500 грн. на карту № НОМЕР_1 .
10.08.2023 року між ТОВ«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, згідно якого право вимоги заборгованості за кредитним договором № 2908921 перейшло до останнього , що підтверджується копією договору факторингу № ККЛУ-10082023, копією витягу з реєстру боржників та копією акту приймання-передачі реєстру боржників. Перехід права вимоги також підтверджується копією платіжної інструкції до договору факторингу. 
З витягу з реєстру боржників, підписаного покліжнтом та фактором з поставленням печаток підприємств до вищевказаного договору факторингу видно, що загальна сума заборгованості становить: 54641,92 грн, з яких: 10500грн — сума виданого кредиту; 41141,92 грн — залишок по відсотках.
З розрахунку заборгованості за договором №2908921 від 06.02.2022 року видно, що станом на 10.08.2023 року заборгованість відповідачки за кредитним договором №2908921 становить 51 641,92 грн, з яких: 10 500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 41 141,92 грн - заборгованість за процентами. Проценти нараховувалися з 06.02.2022 року по 01.02.2023 року.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі визначається максимальний розмір процентної ставки, що може бути застосований. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно до змісту ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Стягуючи заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2908921 від 06.02.2022 року, суд виходив з наявності у справі належних доказів укладення вказаного кредитного договору в елеронній формі, доказів перерахування відповідачці кредитних коштів, даних про відступлення прав вимоги від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за вказаним кредитним договором та невиконанням ОСОБА_1 взятих зобов`язань за означеним кредитним договором. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.  
Так, з умов кредитного договору № 2908921 від 06.02.2022 року вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. У справі наявні докази зарахування на банківську карту ОСОБА_1 кредитних коштів. Розмір заборгованості підтверджено належними доказами та не спростовано відповідачкою. Ні у відзиві на позовну заяву, ні в апеляційній скарзі відповідачка не заперечувала факту зарахування кредитних коштів на її банківську картку.
Доводи апеляційної скарги про те, що споживача не було належним чином поінформовано про умови кредитування, а окремі умови договору є несправедливими та нікчемними, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідач була ознайомлена зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується її електронним підписами в кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України “Про захист прав споживачів” якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Умови укладеного між сторонами кредитного договору не є нікчемними в силу положень ч.2 ст. 215 ЦК України. 
Позовних вимог про визнання недійсним правочину чи окремих його умов ОСОБА_1 не заявляла.
Таким чином, відсутні підстави для зміни судового рішення в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами та зменшення суми нарахованих позивачем відсотків за користування кредитним коштами.
Перевіривши порядок нарахування процентів, колегія суддів встановила, що їх нарахування здійснено відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням погоджених сторонами процентних ставок та в межах строку кредитування, визначеного договором. Розрахунок заборгованості відповідає умовам укладеного сторонами правочину, а тому підстав для висновку про неправомірність нарахування процентів не вбачається. 
При цьому, заперечуючи розмір нарахованих позивачем процентів, відповідачка не подала до суду жодного контррозрахунку заборгованості та не навела обґрунтованих доводів щодо неправильності здійсненого позивачем розрахунку, а тому підстави вважати поданий позивачем розрахунок недостовірним або помилковим відсутні. 
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка мала намір отримати кредит на умовах процентної ставки 0,01 %, однак після підписання договору їй було надіслано примірник договору з іншими умовами щодо відсоткової ставки, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитний договір, додаток до нього та паспорт споживчого кредиту, які містять усі істотні умови кредитування, зокрема розмір процентної ставки, строк кредитування та загальну вартість кредиту, а тому вона була належним чином поінформована про умови договору та погодилася з ними, при цьому жодних доказів того, що сторони погодили інший розмір процентної ставки або що відповідачка оспорювала умови договору у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять. 
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачку не було повідомлено про відступлення права вимоги та не надано реквізитів для погашення заборгованості, є безпідставними, оскільки неповідомлення боржника про таку заміну не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання. 
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, та зводяться до незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Яни Володимирівни — залишити без задоволення.
Рішення Чортківського районного суду тернопільської області від 26 листопада 2025 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Постанову суду апеляційної інстанції складено 19 березня 2025 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді           Гірський Б.О.

Костів О.З.