С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/11774/26
В справі 760/31525/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
04 лютого 2026 року в місті Києві
Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Коробенка С.В.
за участю серкетаря Левіцької Н.О. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

ІІ. Описова частина
В листопаді 2019 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Позивач зазначав, що є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач є споживачем таких послуг у квартирі АДРЕСА_1 . За період серпень 2018 року - вересень 2019 року Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у загальному розмірі 47.127,19 грн, у тому числі: за послуги з централізованого опалення - 43.496,03 грн, за послуги з постачання гарячої води - 3.631,16 грн. Крім того, Позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував інфляційну складову у розмірі 1.459,09 грн та 3% річних у розмірі 984,63 грн.
З урахуванням наведеного, Позивач просив стягнути з Відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 49.570,91 грн, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1.921,00 грн.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. від 20.11.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

27.05.2020 до суду надійшов відзив Відповідача, в якому він заперечував проти позову, посилаючись на те, що Позивачем не доведено факт наявності у Відповідача обов`язку щодо оплати послуг саме у заявленому розмірі. Відповідач зазначав, що не є власником квартири, яка є службовим приміщенням та перебуває на обліку у Київського квартирно-експлуатаційного управління. Крім того, Відповідач вказував на необґрунтованість розрахунку заборгованості, невідповідність нарахованих обсягів споживання технічним можливостям системи опалення квартири, наявність у квартирі індивідуальних приладів обліку теплової енергії та гарячої води, показання яких Позивачем не враховувались, а також на подвійне (потрійне) нарахування плати за опалення місць загального користування.

23.06.2020 Позивач подав відповідь на відзив, у якій наполягав на обґрунтованості позовних вимог, посилаючись на положення ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, а також на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, згідно з якою відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не є підставою для звільнення споживача від оплати фактично спожитих послуг.

16.03.2021 до суду надійшли додаткові пояснення Відповідача до відзиву, в яких він додатково обґрунтовував свою позицію щодо безпідставності нарахувань, посилаючись на наявність у квартирі встановленого у 2017 році вузла обліку теплової енергії, який Позивач безпідставно відмовлявся приймати на абонентський облік, а також на Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджену наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 04.04.2024 №778 у справі призначено повторний автоматизований розподіл, за результатами якого справу передано в провадження судді Коробенка С.В.

25.04.2024 Відповідач подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому посилався на повне погашення ним заборгованості за фактично спожиті послуги за період серпень 2018 року - вересень 2019 року, розраховані на підставі показань приладів обліку.
13.06.2024 Позивач подав заперечення на вказане клопотання Відповідача, в яких вказував, що грошові кошти, які Відповідач, за його твердженням, сплатив, на розрахункові рахунки Позивача не надходили, заборгованість за спірний період не змінилась, нарахування здійснювалось на підставі будинкового засобу обліку, а індивідуальний вузол обліку теплової енергії Відповідача прийнято на абонентський облік не було.

02.06.2025 Відповідач повторно подав клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що після особистого прийому у директора СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» Позивачем у серпні-вересні 2024 року здійснено корегування нарахувань у бік зменшення на суми 21.407,10 грн (гаряча вода) та 305.197,18 грн (централізоване опалення). На підставі скорегованих нарахувань Відповідачем сплачено заборгованість за спірний період відповідно до Інформації щодо нарахованого та скоригованого обсягу теплової енергії та гарячої води, наданої Позивачем (вих. №4/03.2/2163 від 28.02.2025). У зв`язку з погашенням заборгованості Відповідач просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

08.10.2025 до суду надійшла заява Позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій Позивач зазначив, що після подачі позовної заяви заборгованість ОСОБА_2 було скориговано. Крім того, Відповідачем було частково погашено заборгованість, у зв`язку з чим Позивач підтримує позовні вимоги лише в частині стягнення: заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 3.749,15 грн; інфляційної складової боргу у розмірі 1.459,09 грн; 3% річних у розмірі 984,63 грн; судового збору у розмірі 1.921,00 грн. 

У судовому засіданні 04.02.2026 Відповідач надав суду лист Позивача за вих. від 03.02.2026, в якому Позивач повідомив, що станом на 02.02.2026 по справі №760/31525/19 суми основного боргу за період 01.08.2018 - 30.09.2019 сплачені у повному обсязі, та підтвердив, що з урахуванням здійснених перерахунків сум основного боргу Позивачем проведено коригування інфляційної складової та 3% річних, розмір яких становить 437,10 грн (інфляційна складова) та 257,33 грн (3% річних). Відповідно, залишок заборгованості, що підлягає оплаті по справі, складається з інфляційної складової у сумі 437,10 грн, 3% річних у сумі 257,33 грн та судового збору у сумі 1.921,00 грн.
Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що заборгованість ним погашена, а нарахування інфляційних втрат та 3% річних є безпідставним, оскільки заборгованість виникла не з його вини, а внаслідок безпідставних і необґрунтованих нарахувань з боку Позивача.

Представник Позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у розмірі, визначеному у заяві про зменшення позовних вимог від 08.10.2025 з урахуванням листа за вих. від 03.02.2026.

ІІІ. Мотивувальна частина
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Відповідача, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд встановив наступне.
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку з чим з 01.05.2018 Позивач здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на території м. Києва.
Квартира АДРЕСА_1 , у якій проживає Відповідач, під`єднана до внутрішньобудинкової системи централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а отже, Відповідач є споживачем вказаних послуг, які надаються Позивачем.
Правовідносини у сфері надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у спірний період регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, постановами Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» та від 11.12.2019 №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води».
Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Судом встановлено, що спір між сторонами виник щодо правильності та обґрунтованості нарахування Позивачем плати за спожиті Відповідачем у період серпень 2018 року - вересень 2019 року житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 .
Суть спору зводилася до того, що Позивач здійснював нарахування плати за послуги, виходячи з показань будинкового засобу обліку, без урахування показань встановлених у квартирі Відповідача індивідуальних приладів обліку теплової енергії та гарячої води, мотивуючи це наявністю зауважень до робочого проекту вузла обліку теплової енергії та неприйняттям зазначеного вузла обліку на абонентський облік. Відповідач, у свою чергу, вважав такі нарахування безпідставними, посилаючись на фактичну наявність у квартирі справних приладів обліку та відповідні акти, що підтверджували їх встановлення та повірку.
У ході розгляду справи, після багаторазових звернень Відповідача Позивачем у серпні-вересні 2024 року на підставі наданих Відповідачем документів (відомостей показників теплолічильника та відомостей показників лічильника води, завірених ОСББ «Солом`янська 15-А») було проведено коригування нарахувань за спірний період у бік зменшення на суми 21.407,10 грн (гаряча вода) та 305.197,18 грн (централізоване опалення), про що Відповідача повідомлено листом за вих. №4/03.2/10987 від 16.09.2024.
Надалі, листом Позивача за вих. №4/03.2/2163 від 28.02.2025, Відповідачу надано Інформацію щодо нарахованого та скоригованого обсягу теплової енергії та гарячої води за вказаною адресою, згідно з якою, з урахуванням коригувань, заборгованість Відповідача за спірний період становила: за послуги з централізованого опалення - 15.463,03 грн, за послуги з постачання гарячої води - 1.836,69 грн.
На підставі вказаних скорегованих нарахувань Відповідачем здійснено оплату заборгованості платіжними інструкціями №0.0.4387371650.1 від 27.05.2025 на суму 14.090,38 грн, №0.0.4387371650.2 від 27.05.2025 на суму 1.836,79 грн, а також №0.0.4388049533.1 від 27.05.2025 на суму 1.372,65 грн (доплата за опалення місць загального користування).
Листом за вих. від 03.02.2026 Позивач підтвердив, що станом на 02.02.2026 по справі №760/31525/19 суми основного боргу за період 01.08.2018 - 30.09.2019 сплачені у повному обсязі, відповідна інформація внесена до програмного комплексу підприємства. Таким чином, заборгованість Відповідача за основним боргом за спірний період на момент ухвалення судом рішення погашена.
Заявою про зменшення розміру позовних вимог від 08.10.2025 Позивач самостійно зменшив розмір позовних вимог у частині основного боргу з 47.127,19 грн до 3.749,15 грн, а листом від 03.02.2026 додатково перерахував розмір інфляційних втрат з 1.459,09 грн до 437,10 грн та 3% річних - з 984,63 грн до 257,33 грн. Оскільки у подальшому, станом на 02.02.2026, і залишок основного боргу у розмірі 3.749,15 грн було повністю погашено Відповідачем, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу на момент ухвалення рішення задоволенню не підлягають у зв`язку з їх добровільним виконанням.
Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.
Зі змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України випливає, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, настає з огляду на сам факт прострочення виконання грошового зобов`язання, а не з огляду на наявність чи відсутність вини боржника у такому простроченні.
Таким чином, наявність чи відсутність спору між сторонами щодо правильності нарахування основного боргу сама по собі не звільняє боржника від обов`язку сплатити наявну заборгованість у строк, передбачений законом або договором. Якщо у боржника існували заперечення щодо розміру нарахувань, це не виключало його обов`язку сплатити безспірну частину заборгованості або у інший передбачений законом спосіб врегулювати спір, не допускаючи прострочення грошового зобов`язання.
У ході розгляду справи встановлено, що Відповідач частину скорегованих сум основного боргу за спірний період 2018-2019 років фактично сплатив лише у 2025 році. Обставини, на які посилається Відповідач, а саме: наявність спору щодо розміру нарахувань, відмова Позивача від своєчасного проведення перерахунку, неприйняття індивідуального вузла обліку на абонентський облік - не є обставинами, з якими закон пов`язує звільнення боржника від відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України. У будь-якому разі, незалежно від розміру та підстав первинних нарахувань, Відповідач прострочив сплату тієї частини заборгованості, яка у підсумку визнана обґрунтованою обома сторонами та сплачена ним зі значним запізненням.
За таких обставин вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційної складової боргу у розмірі 437,10 грн та 3% річних у розмірі 257,33 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У задоволенні решти позовних вимог, які Позивач підтримував у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 08.10.2025 (стягнення основного боргу у розмірі 3.749,15 грн, а також інфляційних втрат і 3% річних у розмірах, що перевищують зазначені у листі Позивача від 03.02.2026), належить відмовити, оскільки основний борг сплачено Відповідачем до ухвалення рішення, а підвищені розміри інфляційних втрат та 3% річних скореговані самим Позивачем у бік зменшення.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
При ухваленні рішення в частині розподілу судового збору суд виходить з такого. Позивач при поданні позову визначив ціну позову у розмірі 49.570,91 грн (у тому числі основний борг 47.127,19 грн, інфляційні втрати 1.459,09 грн, 3% річних 984,63 грн) та сплатив судовий збір у розмірі 1.921,00 грн.
У подальшому Позивач самостійно, заявою про зменшення розміру позовних вимог від 08.10.2025 та уточненнями, наведеними у листі від 03.02.2026, фактично визнав помилковість первинних нарахувань у значній частині. За результатами проведеного самим Позивачем перерахунку за показаннями приладів обліку Відповідача скорегований розмір обґрунтованих нарахувань основного боргу за спірний період становив: за послуги з централізованого опалення - 15.463,03 грн, за послуги з постачання гарячої води - 1.836,69 грн, а також доплата за опалення місць загального користування - 1.372,65 грн, а всього - 18.672,37 грн. З урахуванням залишку основного боргу у розмірі 3.749,15 грн, який Позивач продовжував підтримувати і який також вочевидь сплачений Відповідачем до винесення судом рішення, загальний розмір обґрунтованої частини первинних вимог Позивача за основним боргом становить 22.421,52 грн. До цього додаються скореговані Позивачем інфляційні втрати у розмірі 437,10 грн та 3% річних у розмірі 257,33 грн, які також підлягають стягненню з Відповідача.
Таким чином, загальний розмір обґрунтованої частини первинних позовних вимог становить 23.115,95 грн (22.421,52 грн + 437,10 грн + 257,33 грн).
При цьому сплата Відповідачем заборгованості після подання позову не зменшує розміру обґрунтованих вимог для цілей розподілу судового збору, оскільки у такому випадку саме Відповідач своїми діями, пов`язаними з простроченням виконання грошового зобов`язання, спричинив необхідність звернення Позивача до суду. Водночас та частина первинних вимог, від якої Позивач відмовився унаслідок перерахунку за показаннями приладів обліку Відповідача (тобто внаслідок визнання необґрунтованості власних первинних нарахувань), до розміру обґрунтованих вимог не включається.
Пропорція обґрунтованої частини первинних вимог до первинно заявленої ціни позову становить: 23.115,95 грн / 49.570,91 грн ? 100% = 46,63%.
Відповідно, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає частина сплаченого судового збору, пропорційна обґрунтованим вимогам: 1.921,00 грн ? 46,63% = 895,77 грн.

ІV. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:
1. Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» інфляційну складову боргу у розмірі 437,10 грн та 3% річних у розмірі 257,33 грн, а всього 694,43 грн.
В іншій частині позову відмовити.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» частину сплаченого судового збору у розмірі 895,77 грн.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4. Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», адреса: 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, код ЄДРПОУ: 40538421.
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: