Справа № 404/6830/25 
Номер провадження 1-кп/404/217/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року м. Кропивницький, Україна

Фортечний районний суд м. Кропивницького засідаючи у складі:
Головуючого судді – ОСОБА_1 
із секретарем судового засідання – ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 12025121010000668 від 11.03.2025 року, у відношенні:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батька, який перебуває на опікунстві   ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,- 
за участю учасників судового провадження:
прокурора      ОСОБА_6 
захисника     ОСОБА_7 
обвинуваченого   ОСОБА_3 

ВСТАНОВИВ:

Мешканець міста Кропивницького - ОСОБА_3 , в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 року та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995 року, не бажаючи займатися суспільно корисною працею, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та психотропних речовин, обрав предметом своєї протиправної діяльності — канабіс, та метамфетамін, які обмежені у вільному обігу, та спосіб незаконного збагачення - їх незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та незаконний збут психотропної речовини, та наркотичного засобу за грошові кошти особам, які його вживають.
Таким чином, ОСОБА_3 маючи знайомства для незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановленому судом місці та часі, незаконно придбав психотропну речовину - метамфетамін та наркотичний засіб - канабіс, які зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, та наркотичного засобу з метою збуту.
В подальшому, 10.04.2025 близько 13 години 59 хвилин особа з легендованими установчими даними ОСОБА_8 , до якої застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючих на добровільних засадах, в порядку та на умовах зазначених законом з метою викриття злочину, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , передав останньому на виконання досягнення попередньої домовленості, грошові кошти в сумі 5000 грн. з метою придбання у ОСОБА_3 психотропної речовини - метамфетаміна, та наркотичного засобу - канабісу. В свою чергу, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на корисливе збагачення за рахунок скоєння злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, та наркотичних засобів, діючи умисно, цілеспрямовано збув ОСОБА_8 8 зіп- пакетиків із кристалічною вологою речовиною, та 6 зіп- пакетиків із речовиною рослинного походження, тим самим вчинив незаконний збут психотропної речовини, та наркотичного засобу.
В подальшому працівниками ВПК Кіровоградського управління ДВБ НПУ у ОСОБА_8 вилучено 8 зіп-пакетиків, в яких знаходилась кристалічна речовина, світло - коричневого кольору, яка, відповідно до висновків судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-25/5770-НЗПРАП, №СЕ-19/112-25/5769-НЗПРАП від 25.04.2025, містить психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,396 грама, та 6 зіп- пакетиків із речовиною рослинного походження тьмяно-зеленого кольору, яка, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-25/5771-НЗПРАП від 25.04.2025 є наркотичним засобом - канабісом, обіг якого обмежено, загальною масою 4,91 грама, які ОСОБА_3 незаконно збув ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 5000 гривень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 1 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, та наркотичного засобу з метою збуту, та незаконний збут психотропної речовини та наркотичного засобу.
Крім того, ОСОБА_3 , точного часу суду встановити не представилося можливим, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу – канабісу та психотропної речовини - метамфетаміну, з метою збуту, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав наркотичний засіб – канабіс та психотропну речовину - метамфетамін, які залишив зберігати за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, 13.05.2025 в період часу з 09:57 год. по 12:25 год. за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_3 , в присутності понятих та інших учасників, проведено обшук зазначеного домоволодіння, під час якого виявлено та вилучено: 31 зіп-пакетик, та одна полімерна ємність, з вмістом речовини рослинного походження, яка, відповідно до висновків судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-25/6755-НЗПРАП від 23.05.2025, №СЕ-19/112-25/6759-НЗПРАП від 23.05.2025, №СЕ-19/112-25/6731-НЗПРАП від 14.05.2025, №СЕ-19/112-25/6733-НЗПРАП від 14.05.2025, №СЕ-19/112-25/6765-НЗПРАП від 20.05.2025 є наркотичним засобом – канабісом, обіг якого обмежено, загальною масою 64,66 грама, та 18 пакетиків, з вмістом кристалічної речовини, яка, відповідно до висновків судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-25/6760-НЗПРАП від 16.05.2025, №СЕ-19/112-25/6762-НЗПРАП від 22.05.2025, містить психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,592 грама, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав з метою збуту, повторно.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, та наркотичного засобу, з метою збуту, вчинене повторно.
Також, мешканець м. Кропивницького, ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги законодавства України про те, що боєприпаси відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, у невстановлений судом час, місці та спосіб, не маючи відповідного дозволу, незаконно в порушення вимог ст.178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п.11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, незаконно придбав два корпуси ручних осколкових грант наступальної дії типу РГН, та два засоби підриву, а саме бойові удрано-дистанційні запали для ручних гранат типу УДЗ, які залишив зберігати без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 .
В подальшому, 13.05.2025 в період часу з 09:57 год. по 12:25 год. за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_3 , в присутності понятих та інших учасників, проведено обшук зазначеного домоволодіння, під час якого в сумці, яка перебувала під стільцем біля радіаторної батареї виявлено та вилучено відповідно до висновку судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/112-25/7023-ВТХ від 20.05.2025 два корпуси ручних осколкових грант наступальної дії типу РГН, та два засоби підриву, а саме бойові удрано-дистанційні запали для ручних гранат типу УДЗ, які при конструктивному поєднанні між собою були вибуховими пристроями, бойовими ручними осколковими гранатами наступальної дії типу РГН, що належать до категорії боєприпасів, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений  ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення злочинів викладені в обвинувальному акті.
У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочинів, вказані в його обвинуваченні, просить суворо не карати та обіцяє нових злочинів не вчиняти.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованих обвинуваченому  ОСОБА_3 правопорушень, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.
У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 307 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, та наркотичного засобу з метою збуту, та незаконний збут психотропної речовини та наркотичного засобу, за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, та наркотичного засобу, з метою збуту, вчинене повторно та за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання  ОСОБА_3 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки він проявився у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.
Судом встановлено, що  ОСОБА_3  розлучений, має на утриманні має малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, раніше не судимий. Відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором суду не надано.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому  ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення  ОСОБА_3  та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених санкціями як за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України так і за ч. 1 ст. 263 КК України, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, пов`язане з позбавленням волі з конфіскацією майна, оскільки його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. 
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України не встановлено.
Разом з тим, захисник звернувся до суду з клопотанням про звільнення  ОСОБА_3  від відбування покарання, призначеного вироком суду, відповідно до положень ст. 84 КК України у зв`язку з хворобою.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Прокурор заперечив щодо застосування до обвинуваченого положень ч. 2 ст. 84 КК України, так як норма дії статті застосовується саме до засуджених осіб, а не до осіб відносно яких розглядається кримінальне провадження.
Суд прийшов до наступного висновку.
З медичної документації, наданої суду, зокрема з виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 16040 вбачається, що  ОСОБА_3  має діагнози: цироз печінки токсико-аліментарного ґенезу, ст. субкомпенсації. Портальна гіпертензія IІ ст, ускладнена ШКК 2021 р. ГЦН І ст. Виразкова хвороба шлунку та 12-п.к., активна фаза, з локалізацією виразок в області кута шлунка 2х7мм, в антральному відділі шлунка до 7 мм, в цибулині до 6 мм в діаметрі, асоційована з хелікобактер пілорі. Ерозивна гастропатія, ст. загострення.
До того ж, 06.02.2026 стан здоров?я обвинуваченого різко погіршився, з?явилась висока температура та почали посилюватись кашель, задишка та набряки нижніх кінцівок. Самостійно звернувся за медичною допомогою в КНП «КОЛ КОР», де перебував на стаціонарному лікуванні у період з 09.02.2026 по 23.02.2026 в інфекційно-боксованому відділенні з такими діагнозами: COVID-1 SARS CoV2, середнього ступеня тяжкості. Гострий трахеобронхіт. ЛН І ст. Цироз печінки токсико-аліментарного ґенезу, стадія декомпенсації. Портальна гіпертензія. Асцит, котрі згідно медичного висновку входять до Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання Додаток 13 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (п. 2 розділу VII), затвердженого 15 серпня 2014 року Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572
Вказані хвороби є тяжкими, призводять до серйозного погіршення здоров`я засудженого, загрожують його життю і об`єктивно перешкоджають відбуванню ним покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, - особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Згідно з ч. 4 ст. 84 КК України, - у разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання.
Європейський Суд з прав людини неодноразово визнавав наявність порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час відбування покарання засудженими, що мають хвороби. Так, Суд наголошував, що трьома складовими, які необхідно розглядати стосовно сумісності стану здоров`я заявника та умов його утримання, є: 1) медичний стан в`язня; 2) адекватність медичної допомоги та піклування, яка надається в умовах ув`язнення; 3) доцільність ув`язнення з огляду на стан здоров`я в`язня (п. 94Рішення у справі "Мельник проти України").
Розглядаючи клопотання, суд усвідомлює, що з урахуванням встановлених діагнозів, які унеможливлюють відбування покарання, направлення обвинуваченого для його відбування, фактично свідчитиме про жорстоке та нелюдське поводження з останнім.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність звільнення  ОСОБА_3  від відбування призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України на період хвороби.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Враховуючи вид покарання та порядок його відбуття, суд вважає обрати обвинуваченому  ОСОБА_3  запобіжний захід у виді утримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Арешт майна, накладений під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.
Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.
Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.
УХВАЛИВ :
Визнати  ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, яке належить обвинуваченому на праві приватної власності;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити  ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, яке належить обвинуваченому на праві приватної власності.
Відповідно до вимог ч.ч.5,7 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому  ОСОБА_3  у строк відбування покарання, термін попереднього ув`язнення, а саме з 13 травня 2025 року по 20 жовтня 2025 року, з розрахунку одному дню арешту відповідає одному дню позбавлення волі, а також термін перебування його під цілодобовим домашнім арештом, а саме з 20 жовтня 2025 року по 23 листопада 2025 року, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Звільнити  ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 84 КК України у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 32120 гривень 40 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 16.06.2025 року (справа 404/4470/25, провадження 1-кс/404/2083/25) на земельну ділянку кадастровий номер 3522587200:53:000:0495, площею 0.199 га за адресою: АДРЕСА_2 , власником та фактичним володільцем якої є ОСОБА_3 , із забороною розпорядження та відчуження.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 14 травня 2025 року (справа 404/4470/25, провадження 1-кс/404/1560/25) на вилучене 13.05.2025 року в ході обшуку квартири по АДРЕСА_1 , а саме на: електронні ваги із нашаруванням невідомої речовини, два полімерні упакування в середині яких знаходяться зіп-пакетики, мобільний телефон марки «RedmiNote 10S» із сім-картками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.
Речові докази у кримінальному провадженні: 
18 зіп-пакетиків з кристалічною речовиною, 31 зіп-пакетиків з речовиною рослинного походження, два предмети зовні схожі на корпуси гранат та два предмети зовні схожі на підривачі, електронні ваги із нашаруванням невідомої речовини, які упаковано до спец. пакет WAR 1132946, два полімерні упакування в середині яких знаходяться зіп-пакетики, які упаковано до спец. пакету WAR 112945, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУПН в Кіровоградській області – знищити;
мобільний телефон марки «Redmi Note 10S» із сім-картками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , який передано на зберігання Кропивницького РУП ГУПН в Кіровоградській області, повернути ОСОБА_3 , як власнику;
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

  Суддя Фортечного районного суду  міста Кропивницького 	  ОСОБА_1