Справа № 194/390/26
Номер провадження 3/194/157/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року   м. Тернівка 
Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Соколова Ю.І., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2КУпАП,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 , 07.01.2026 в період часу з 15:00 год. до 20:00 год. за місцем проживання по АДРЕСА_1 , в присутності малолітньої дитини ОСОБА_2 (дочки), ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив дії психологічного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю дитини та вчинив домашнє насильство, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , 07.01.2026 в період часу з 15:00 год. до 20:00 год. за місцем проживання по АДРЕСА_1 , в присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 (сина колишньої дружини), ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив дії психологічного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю дитини та вчинив домашнє насильство, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою суду від 10.03.2026 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 №194/390/26 (провадження 3/194/157/26) за ч.3 ст.173-2 КУпАП та №194/392/26 (провадження 3/194/158/26) за ч.3 ст.173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та повідомив обставини скоєння правопорушення, просив суворо не карати. 
Відповідно до ст. 245 КупАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 173- 2 КУпАП.
Частиною першою ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
За частиною 2 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
В частині третій ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства – особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024 внесено зміни дост. 269 КУпАП, відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2026 серії ВАД №870958; даними протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2026 серії ВАД №870957; рапортом працівника поліції від 19.02.2026; рапортом слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Кривонос Н., копією витягу з ЄРДР №12026041400000021, рапортом працівника поліції від 07.01.2026, копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 від 07.01.2026, заявою ОСОБА_3 від 10.01.2026 про залучення до провадження як потерпілої, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_3 від 10.01.2026 та стенограмою до нього, протоколом огляду предмету від 24.01.2026, протоколами допиту свідків від 12.01.2026, 23.01.2026, 24.01.2026, 26.01.2026, 27.01.2026, копією постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 за ч.3 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , копією постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.12.2025 за ч.3 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , висновком експерта №02/01/26 за результатами проведення психологічної експертизи ОСОБА_3 від 19.01.2026, протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_2 від 29.01.2026 та стенограми до нього, копією довідки провідного психолога за результатами допиту неповнолітньої ОСОБА_2 від 02.02.2026, копією постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 за ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_4 від 29.01.2026 та стенограмою до нього, копією довідки провідного психолога за результатами допиту неповнолітньої ОСОБА_2 від 02.02.2026, копією довідки провідного психолога за результатами допиту неповнолітнього ОСОБА_4 від 02.02.2026, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копіє свідоцтва про народження ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_1 від 18.02.2026. 
Крім того, наявність у малолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , ознак психологічної травми, пов`язаної з діями ОСОБА_1 , підтверджується довідками провідного психолога за результатами допиту неповнолітнього ОСОБА_4 з якої вбачається, що дитина перебуває в стані ситуативної тривожності, має почуття злості та роздратованості при описі події; неповнолітньої ОСОБА_2 з якої вбачається, що дитина перебуває в стані ситуативної тривожності, має почуття суму та напруженості при опису події.
Факт отримання малолітніми потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_2 психічної шкоди здоров`ю, завданої діями ОСОБА_1 , не викликає у суду жодного сумніву.
Суд вважає, що доказами, наявними в матеріалах справи, доведено, що домашнє насильство вчинялося в присутності малолітніх дітей, та діти фактично перебували в зоні конфлікту, через що отримали психоемоційне навантаження та потребують захисту з боку держави як потерпілі.
Європейський суд однозначно визнав, що дітям належить право на особливий захист з боку суспільства від будь-якої з форм дискримінації чи пригноблення, а також від будь-якого зловживання владою у сім`ї.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю матеріалами справи і дії останнього вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства вчинене повторно.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
З урахуванням характеру правопорушення та особи ОСОБА_1 , який повністю визнав вину, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1360,00 грн. 
Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33-35, 38, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. 
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі (80) вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1360,00 грн (одна тисяча триста шістдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.І. Соколова