РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2025 м. Турка
Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючий - суддя Ференц Р.І.,
секретарі судового засідання Матківська Р.Р., Баранишин Д.В.,

Справа № 452/5088/23
Провадження №2/458/16/2025

за участі сторін цивільного провадження:
позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», повноважний представник Гусєв П.В.,
відповідач ОСОБА_1 , не прибув,
представник відповідача адвокат Жила А.А. не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка Самбірського району Львівської області в дистанційному режимі відеоконференції поза межами суду представником сторони по справі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В С Т А Н О В И В:
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
20.12.2023 року в Самбірський міськрайонний суд Львівської області засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» через представника позивача згідно довіреності Гусєва П.В. надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна“» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна“» завдані збитки 4 535 460,47 грн та судові витрати.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 року у провадження судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Галина В.П. передана дана справа. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2024 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа. 
Зазначений спір відповідно до вимог ст..19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Підсудність є розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Територіальна підсудність є підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Турківський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 
Пунктом 3.1 розділу ХІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про судоустрій і статус суддів” встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, який неодноразово продовжувався і діє на цей час.
Позовна заява подана особою, яка згідно вимог ст.47 ЦПК України наділена цивільною процесуальною дієздатністю.
Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ.
Позиція особи, яка подала позов.
Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2022 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Наташа-агро» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ994231956. Предметом даного Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ994231956 були майнові інтереси Страхувальника ТОВ «Наташа-агро», пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Рендж Ровер», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов вказаного Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ994231956 позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника ТОВ «Наташа-агро» страхове відшкодування. 02.02.2023 року в с. Сможе Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «OPEL ASTRA» в стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення з транспортним засобом «Рендж Ровер», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем  ОСОБА_1  Правил дорожнього руху, що підтверджено висновками експертиз, постановою про закриття кримінального провадження. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник ТОВ «Наташа-агро» та надав всі необхідні документи. На підставі вище зазначених страхових актів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 4 695 460,47 грн. Просить стягнути шкоду та судові витрати.
Позиція відповідача.
Відповідач не забезпечив самопредставництво, водночасч забезпечив представництво своїх інтересів повноважним представником адвокатом Жила А.А.
Представник відповідача адвокат Жила А.А. заперечив проти висунутого позову, в судовому зсіданні пояснив, що його довіритель не може бути притягнутий до цивільної відповідальності, оскільки його довіритель не винний у вчиненні ДТП, прийняте по справі про адміністративне правопорушення рішення суду буде в подальшому оскаржуватися.
Заяви (клопотання) учасників справи. 
Позивачем 20.12.2023 року подано позовну заяву.
Стороною відповідача 24.04.2024 року подано заяву про вступ у справу представника.
Стороною відповідача 24.04.2024 року подано клопотання про відкладення розгляду справи.
Стороною відповідача в порядку ст.ст.83, 84 ЦПК України 12.09.2024 року заявлено клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у ВП №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області докази: надати інформацію складався чи ні протокол за ст.124 КУпАП, що стосується ДТП, котре сталося 02.02.2024 року за участі автомобілів «Рендж Ровер» ДНЗ НОМЕР_2 та «Опель» ДНЗ НОМЕР_3 на а/д Київ - Чоп у відповідності до вимог КУпАП; надати інформацію чи проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 згідно процедури визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Стороною відповідача 12.12.2024 року подано клопотання про відкладення розгляду справи.
Стороною відповідача 20.03.2025 року подано клопотання про відкладення розгляду справи.
Стороною відповідача 02.04.2025 року подано клопотання про надання інформації.
Стороною відповідача 09.04.2025 року подано клопотання про перенесення судового засідання.
16.04.2025 року стороною відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі.
23.05.2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» та 29.05.2025 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» від представника позивача – адвоката Гусєва П.В. в Турківський районний суд Львівської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та копія постанови Львівського апеляційного суду від 28.04.2025 року. 
Стороною відповідача 01.07.2025 року подано клопотання про перенесення судового засідання.
Стороною відповідача 10.07.2025 року подано клопотання про перенесення судового засідання.
Стороною позивача 14.07.2025 року подано клопотання участь в судовому засіданні в дистанційному режимі відео конференції.
Стороною відповідача 21.07.2025 року подано клопотання про перенесення судового засідання.
Стороною відповідача 11.08.2025 року подано клопотання про перенесення судового засідання.
Стороною відповідача 19.08.2025 року подано клопотання про зупинення провадження або перенесення судового засідання.
Від представника позивача та відповідача інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило.
Відповідач відзиву та документів до суду не надсилав, письмових пояснень з приводу позовних вимог не надав, заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надсилав.
Процесуальні дії у справі.
Судом вживалися заходи до отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, з приводу чого постановляється ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.
Згідно вимог ст.187 ЦПК України скеровано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України судом 03.04.2024 року засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» отримано відповідь №525275 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Галина В.П. від 04.03.2024 року матеріали справи передано за територіальною юрисдикцією на розгляд до Турківського районного суду Львівської області з підстав, які вказані в ухвалі суду.
Ухвалою суду від 05.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, відкрито підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання, постановлено викликати в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, визнано явку сторін по справі в судові засідання обов`язковою, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву, визначено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу роз`яснено право подати зустрічний позов в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу – заперечення.
Ухвалою суду від 12.09.2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Жили А.А. про витребування доказів у цивільній справі задоволено, витребувано у відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області такі докази: надати інформацію складався чи ні протокол за ст.124 КУпАП, що стосується дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.02.2024 року за участі автомобілів «Рендж Ровер» ДНЗ НОМЕР_2 та «Опель» ДНЗ НОМЕР_3 на автодорозі Київ - Чоп у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення; надати інформацію чи проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 згідно процедури, визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На виконання вимог ухвали на адресу суду 27.09.2024 року надійшла інформація з відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про те, що матеріали відносно ОСОБА_1 не складалися.
Ухвалою суду від 12.09.2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Жили А.А. про проведення судового засідання в дистанційному режимі задоволено.
Ухвалою суду від 10.10.2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Жили А.А. про витребування доказів у цивільній справі задоволено, витребувано у відділення поліції № 3 Стрийського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області такі докази: надати інформацію складався чи ні протокол за ст.124 КУпАП, що стосується дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.02.2024 року за участі автомобілів «Рендж Ровер» ДНЗ НОМЕР_2 та «Опель» ДНЗ НОМЕР_3 на автодорозі Київ - Чоп у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення; надати інформацію чи проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 згідно процедури, визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На виконання вимог ухвали на адресу суду 29.10.2024 року надійшла інформація з відділення поліції № 3 Стрийського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області про те, що кримінальне провадження було закрито та скеровано у відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності по ст.ст.124, 130 КУпАП.
06.12.2024 року, 27.12.2024 року, 30.01.2025 року, 05.02.2025 року, 20.02.2025 року у відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області скервано вимоги про витребування доказів.
На виконання вимог ухвали на адресу суду 24.02.2025 року надійшла інформація з відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про те, що відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про притягнення до відповідальності по ст.ст.124, 130 КУпАП, матеріали скеровано в суд для прийняття рішення.
Ухвалою суду від 05.03.2025 року закрито підготовче провадження, призначено до судового розгляду по суті цивільну справу, визначено дати судового засідання.
Ухвалою суду від 04.04.2025 року клопотання представника сторони по справі про проведення судового засідання в дистанційному режимі задоволено.
Ухвалою суду від 16.04.2025 року клопотання представника відповідача адвоката Жили А.А. про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі № 452/5088/23 провадження 2/458/16/2025 за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до закінчення перегляду в апеляційному порядку справи і до набрання законної сили рішенням суду по справі № 458/19/25, від якої залежить вирішення даного спору та яка перебуває на разі розгляді у Львівському апеляційному суді.
Ухвалою суду від 05.06.2025 року поновлено провадження у цивільній справі, призначено судові.
Ухвалою суду від 14.07.2025 року клопотання представника позивача про проведення судового засідання в дистанційному режимі задоволено.
Ухвалою суду від 14.07.2025 року клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в дистанційному режимі задоволено.
Судові засідання про справі призначалися 08.05.2024 року, 23.05.2024 року, 27.05.2024 року, 20.06.2024 року, 24.06.2024 року, 17.07.2024 року, 08.08.2024 року, 12.09.2024 року, 10.10.2024 року, 12.11.2024 року, 26.11.2024 року, 04.12.2024 року, 17.12.2024 року, 29.01.2025 року, 05.02.2025 року, 11.02.2025 року, 17.02.2025 року, 05.03.2025 року, 20.03.2025 року, 02.04.2025 року, 09.04.2025 року, 16.04.2025 року, 17.06.2025 року, 01.07.2025 року, 09.07.2025 року, 21.07.2025 року, 24.07.2025 року, 11.08.2025 року, 19.08.2025 року, 03.09.2025 року, 04.09.2025 року.
Сторони по справі про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином і в передбачений законом порядок, що підтверджується судовою повісткою скерованою на їхнє ім`я.
Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно вимог ст..131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному ст.19 ЦПК України за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Вимогами ст.128 ЦПК України передбачено, що відповідач викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Суд враховує те, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" доставлятимуться відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а згідно п.82 згаданих Правил Рекомендовані листи з позначкою “Судова повістка”, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою “Судова повістка”. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою “Судова повістка”, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку “адресат відсутній за зазначеною адресою”, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.
Враховуючи норми процесуального закону, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за того, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України.
04.09.2025 року по справі постановлено вступну та резолютичну частину рішення суду.
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів. Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.). Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004 року).
Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Водночас, відповідно до вимог ч.2 ст247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин.
Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів.
Вирішуючи питання щодо доказів, суд враховує інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що 27.04.2022 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Наташа-агро» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ994231956.
Предметом даного Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ994231956 були майнові інтереси Страхувальника ТОВ «Наташа-агро», пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Рендж Ровер», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».
У відповідності до умов вказаного Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ994231956 позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника ТОВ «Наташа-агро» страхове відшкодування.
02.02.2023 року о 14 год. 50 хв. на автомобільній дорозі сполученнямКиїв-Чоп в с. Сможе Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_1 , відповідач по справі, керуючи транспортним засобом «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_5  в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду № 30 від 02.02.2023 року, виданого КНП «Стрийська центральна районна лікарня», допустив зіткнення з транспортним засобом «Рендж Ровер», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».
Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до постанови заступника начальника СВ ВП №3 Стрийського РУП ГУ НП мУ Львівській області від 30.03.2023 року про закриття кримінального провадження, що внесене до ЄРДР № 12023141300000021 від 02.02.2023 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 КК України і даною постановою встановлено, що ДТП сталося внаслідок невідповідності дій відповідача правилам дорожнього руху, оскільки згідно проведеної судової авто технічної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-23/4584-ІТ від 22.03.2023 року настання ДТП стали не відповідаючі вимогам п.п.1.2.,10.1 та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. розділу 34 дії водія ОСОБА_1 , які втразилися в тому, що він не маючи переваши виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей момент рухався автомобіль «Рендж Ровер», державний номерний знак « НОМЕР_1 » пі дкеруванням ОСОБА_2 .
Отже постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який суд повинен дослідити та встановити наявність чи відсутність причин для настання цивільно-правової відповідальності. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 548715 від 27.12.2024 року вбачається, що  ОСОБА_1  вчинив порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП
Своїми діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.02.2023 року в якому відображено місце дорожньо-транспортної пригоди, локалізацію пошкоджень на транспортному засобі, тощо, до якого додано схему дорожньо-транспортної пригоди.
Копією висновку експерта № 375/2023-т від 21.02.2023 року встановлено, що згідно судово-токсикологічної експертизи речового доказу гр.  ОСОБА_1 , методом газо-рідинної хроматографії виявлено етиловий спирт в кількості 3, 81 проміле.
Судом встановлено, що в провадженні Турківського районного суду Львівської області перебували справи про адміністративні правопорушення № 458/18/25 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП та № 458/19/25 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності по ст.124 КУпАП. 
Постановою Турківського районного суду від 16.01.2025 року по справі № 458/18/25 провадження 3/458/40/2025 на основі дослідження зібраних у справі доказів та з`ясування усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд прийшов до висновку, що в діях водія  ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, проте у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  закрито.
Постановою Турківського районного суду від 16.01.2025 року по справі №458/19/25 провадження 3/458/41/2025 на основі дослідження зібраних у справі доказів та з`ясування усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд прийшов до висновку, що в діях водія  ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, проте у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  закрито.
Постановою Львівського апеляційного суду від 28.04.2025 року постанову Турківського районного суду від 16.01.2025 року по справі №458/19/25 провадження 3/458/41/2025 про притягнення до відповідальності  ОСОБА_1 по ст.124 КУпАП залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката Жили А.А. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.
Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно- прІївової відповідальності Пріі цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України.
Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем  ОСОБА_1  Правил дорожнього руху, що підтверджено відповідно до схеми місця ДТП, висновками експертиз, постановою про закриття кримінального провадження, протоколами про адміністративні правопорушення, постановами суду про встановлення факту вини у вчиненні ТДП, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплач)шати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник ТОВ «Наташа-агро» та надав всі необхідні документи. 
На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти.
На підставі вище зазначених страхових актів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 4 695 460,47 грн.
Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фа^стичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала дахове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
ДТП мала місце з вини водія  ОСОБА_1 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 160 000,00 грн.
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з уразсуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну знощеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини інщої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок
3 відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею ппсоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкод)шанням).
Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 4535460,47 грн.
Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.
Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції, яка з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Суд встановив, що між сторонами у справі виникли правовідносини, які у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які врегульовані Законом України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон України «ОСЦПВВНТЗ»). 
Так, згідно із ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
ОСОБА_1 , як сторона відповідача не довів, що шкода завдана не з його вини.
Також ОСОБА_1  не надав доказів того, що шкода завдана правомірними діями.
Окрім цього, наявними доказами,  - рішенням суду, яке вступило в законну силу, яке згідно ч. 1 ст. 129-1, ст. 68  Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, - постанов Турківського районного суду Львівської області від 16.01.2025 року по справах №458/18/25 провадження 3/458/40/2025 та №458/19/25 провадження 3/458/41/2025 про встановлення та доведення провини  ОСОБА_1 .
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Як роз`яснено у п.п.26,27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст..933 ЦК України. 
На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,. механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .
Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України  особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі ст..526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1.4. Закону України «ОСЦПВВНТЗ» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах.
Відповідно до положень ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У зв`язку з чим підлягає до стягнення в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з ОСОБА_1 завдані збитки в розмірі 4535460,47 грн.
Відповідно до положень ст..22 Закону України «ОСЦПВВНТЗ» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до Закону України «ОСЦПВВНТЗ» потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.
Відповідно до ч. 2 ст.38 Закон України «ОСЦПВВНТЗ» приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, а в даному випадку з  ОСОБА_1 .
Розглядаючи спір по суті, суд враховує наведені положення законів та роз`яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин регресу як порядку відшкодування шкоди.
Строк позовної давності за вимогами приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна», не сплив.
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.
При цьому за ст..1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).
Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.
Викладене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 року в справі №6-2806цс16, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2018 року у справі N 199/1848/16 (провадження N 61-13031св18), у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №200/13392/13-ц (провадження N 61-41615св18) та інших, які згідно зі ст. 263ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Загальна позовна давність згідно вимог ст..257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до статті 253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом, згідно вимог ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідач ОСОБА_1 не відшкодував заподіяну ним шкоду, яку в подальшому відшкодував потерпілому позивач, тому позивач отримав право вимоги до відповідача в межах фактичних затрат.
Враховуючи те, що внаслідок компенсації приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» шкоди потерпілим стороні у ДТП товариству з обмеженою відповідальністю «Наташа-агро» (власник транспортного засобу «Рендж Ровер», державний номерний знак « НОМЕР_1 »), приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 в користь позивача суми завданих збитків в розмірі 4535460,47 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.
Судові витрати в цій справі складаються з судового збору.
Згідно з ч. 1ст.141 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.
Вимогами ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Окрім цього, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача оплачений ним судовий збір, суд задовольняє таку вимогу, і приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача оплачений ним судовий збір в розмірі 68031,91 грн.
Згідно долученої до заяви платіжної інструкції №106947 від 06.12.2023 року вбачається, що позивачем у АТ «Правекс Банк» було оплачено судовий збір у сумі 68031,91 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, сформованою автоматизованою системою документообігу суду. 
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Також відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки такі не обиралися.
На переконання суду, враховуючи подані докази і наведені аргументи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення. 
Водночас, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, №303-A, п. 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Приймаючи до уваги вище вказане, на підставі викладеного, керуючись ст.ст.2-5,10,12,19,23,27,28,258,259,268,272,273,280-283 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки 4535460,47 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 68031,91 грн.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://tk.lv.court.gov.ua/
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»; 
Юридична адреса, місцезнаходження за відомостями, внесеними до ЄДРЮОФОПГФ: юридична адреса, місцезнаходження за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, код ЄДРПОУ 20782312.
Відповідач:  ОСОБА_1 ; 
місце реєстрації за адресою: місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП (для фізичних осіб) НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 12.09.2025 року.

Суддя        Р.І.Ференц